SERIÁL NETFLIX
DŽI ČCHANG-WUK
ČCHOI SUNG-JUN
HWANG IN-JUP
REŽIE: KIM SONG-JUN
MELODIE KOUZEL
UŽ NECHCI SNÍT
Annara…
sumanara.
KOUZELNÝ SVĚT
Co se to včera stalo?
Byl to sen?
Ne.
Pamatuji si, že foukal vítr, a dokonce i to, jak voněla tráva…
No…
Přemýšlel jsem o tom, cos mi řekla.
O otázkách, co nemají odpověď, i když ji zoufale hledáš.
A konkrétně ses ptala na kouzla.
Jo.
Na světe určitě existují záhadné věci,
které věda nedokáže vysvětlit.
Ale i tak skutečná kouzla neexistují.
Alespoň podle mě.
Jestli tě zajímá, jak jsem k tomu dospěl,
můžeme to probrat.
Máš…
po hodině čas?
Co to děláš?
Co?
Promiň. Říkal jsi něco?
Ne.
Zvonek. Zvonek právě zazvonil. Jo.
Ahoj.
Tohle…
Magie jen mate lidské smyslové orgány.
Lidé chtějí věřit tomu, že co vidí a slyší, je skutečné.
Takže je chytrý trik toho využít.
Chápeš?
„Trik…“
Co?
Ha-jun zmeškala ranní shromáždění. A pořád tu není?
- Ano. - Nepřišla.
Chybí a ani nezavolá?
A to jsem váš děkan!
Ta má ale drzost.
Zítra nashle. Rozchod!
- Děkujeme! - Děkujeme!
Půjdu.
Dobře, ahoj.
- Ahoj. - Měj se.
Pojďme si dát ttokbokki.
Ahoj.
Tak zítra.
NA IL-TUNG
Kohopak to tu máme?
Zdravím.
V noci jsi mi napsala,
že končíš.
Co tady děláš?
Byla jsem tu i včera.
A bylo dočasně zavřeno.
No, obchody musí zavřít,
když brigádníci jako ty končí po třech dnech práce.
Nemůžu se dovolat majiteli a nedaří se mi pokrýt směny.
Nemůžete se mu dovolat?
Ne.
Nevíš o tom něco?
Ostatní zaměstnanci mi řekli,
že ho nikdo neviděl, co s tebou mluvil.
Dobrý den, vítejte!
VÍTEJTE V KOUZELNÉM SVĚTĚ
Mám to nahlásit policii?
Proboha.
Jak může na takovém místě žít?
Haló?
Je tu někdo?
Tu někdo?
- Kdo je tam? - Kdo je tam?
Je tu…
někdo?
To ty jsi odpověděla?
Cože? Jo.
Ahoj.
Jsem Jun A-ji.
A co má být?
Jsi ošklivá.
Vážně jsi to byla ty.
Těší mě.
A co má být? Jsi ošklivá.
Teda.
Měl ji naučit říkat hezké věci.
Šéf je parchant.
To říkal kouzelník?
Zmizel, ten parchant.
Doopravdy…
zmizel?
Zmizel, ten parchant.
Šéf zmizel, ten parchant.
Zmizel, ten parchant.
Šéf je parchant!
Zmizel, ten parchant. Šéf je parchant!
Vypadá, jako by ho deset let nepoužili.
Že jo?
VÍTEJTE V KOUZELNÉM SVĚTĚ
Cože? To je ono?
Tady bydlí ten kouzelník?
Páni, je to tady boží.
- Je to lepší, než jsem čekala. - Musím na akademii.
Pojďme.
- Nelíbí se mi tu. - Dobře.
Dneska jsme toho viděly dost.
Ale příště to musíš hrát se mnou, jo?
Dobře, příště to udělám, tak už pojďme.
Podívej se na tohle.
Tohle bude mít milion shlédnutí.
- Cítím to. - No jasně. Sleduje tě deset lidí.
- Ty jedna… - Co?
Hej.
Není to Jun A-ji?
Proč jde odtamtud?
Co se děje?
Podívej.
Je to Jun A-ji, ne?
Zmizel, ten parchant.
Šéf zmizel, ten parchant.
Mami.
Jestli, jen jestli,
můj šéf opravdu zmizel,
je ten muž, který mi tu noc pomohl,
dobrý člověk,
nebo špatný člověk?
Nebo je to
doopravdy
kouzelník?
Ju-ji.
A-ji.
Kdo je to?
Božínku!
- Co? - Co?
- Ahoj.
Co děláte u mě doma?
Tohle je tvůj dům?
Páni, je to tu hezké.
Vlastně stačilo jít cestou,
co byla přede mnou, a ta mě dovedla k tvému domu.
Vážně.
Tentokrát jsem ani nekouzlil.
Určitě jste mě sem nesledoval ze zábavního parku?
Myslí ti to.
Mimochodem, pane.
- Jste oblečený trochu jako… - Co?
Lidé by si mohli myslet, že jste kouzelník.
Kouzel…
Hej, zrovna jsme se poznali.
Jak na mě můžeš být tak zlá?
Promiňte, jestli se vás to dotklo.
Podívej se pozorně.
Tak jo.
- Co to… - Jen pozorně dívejte.
Takhle.
Raz. Dva. Tři.
- Pane. - Čtyři.
Ta-dá!
Kykyryký!
Kuře.
- Jejda. - Jejda?
Co to…
Páni.
Asi máš pravdu.
Kouzelník.
Na, je to dárek.
Děkuji.
Nech si to kuře…
Prosím, odejděte.
- Odejít? Už? - Ano.
Jestli sem ještě přijdete,
zavolám policii.
A-ji!
Jsem tady!
Ty jsi Ju-ji? Páni, ty jsi ale vyrostla!
A vy jste?
Aha. Taky jste přišel pro ty peníze, které vám dluží?
Ju-ji, běž dovnitř.
- Jo, jasně. Ju-ji, běž dovnitř. - Můžeme si promluvit venku.
- Dobře. To je jedno. - Běžte ven. Odejděte.
Promluvíme si venku.
Kam až chceš jít? Můžeme si promluvit tady, ne?
Ach, A-ji.
Tvůj táta ti komplikuje život, co?
Tím, že ho kryješ, nic neřešíš.
Kde je tvůj táta?
To kdybych věděla.
Tohle mi nemůžeš udělat.
Dával jsem ti kapesné a bral jsem tě jako dceru.
Nemůžeš být tak drzá a lhát mi do očí.
- Odpověz. Kde je tvůj táta? - Pane.
To já ho chci najít ze všech nejvíc.
Ne vy.
A-ji.
Až ti bude jako mně,
bude ti naprosto jasné, co si takové malé opice jako ty myslí.
Nekomplikuj to.
Odpověz mi. Hned.
Kde je tvůj táta? Odpověz!
Řekl jsem, odpověz!
Co to má být?
Nepřišel jste si pro peníze?
Ne.
Jestli jste přišel pro peníze, mluvte o nich.
Proč se jí ptát na tátu, když ani neví, kde je?
Mluvit o penězích?
Jo, to bych rád.
Pojďme na to. Splatíte za ně jejich dluh?
Jsi v pořádku?
- Moje kostrč. - Počkej. Zkus pomalu vstát.
Dobře, raz, dva, tři!
Počkej. Pomalu.
Jsi v pořádku?
Pomozte mi.
Co chceš, abych udělal?
Jestli jste opravdu kouzelník, splaťte za nás náš dluh
a dostaňte mě z tohohle pekla.
Pak vám uvěřím.
Annara sumanara.
Prosím,
ať zmizí.
Hej, ty v klobouku. Vstávej.
Vstávej, ty hajzle.
Hele. Znám celou rodinu téhle holky
a tebe tu vidím poprvé.
Kdo jsi? Co pro ni můžeš udělat, ty hajzle?
Splatím vám to.
Cože?
Kolik?
Kolik chcete. Všechno.
- Peníze! - Peníze.
Panebože.
Co vy na to?
Stačí to?
Rozhodně.
Nejsou to falešné peníze, pane?
Vidíš ta sériová čísla. Jsou pravé, ty idiote.
Věříte…
v kouzla?
Jestli věřím v co?
Co je to?
Annara…
Ne, to nedělejte. To je oheň. Sakra.
…sumanara.
Hej, počkejte!
Hej!
Mami.
Kéž bys to tak viděla.
Z nebe prší peníze.
Mohl by to být dárek?
Můžu věřit, že mi za moje utrpení
Bůh poslal
opravdového kouzelníka?
- Peníze, to jsou peníze. - Jsou to peníze!
Prší peníze!
- Posbírejte je! - Co se to děje?
Nepřestává to!
- Panečku. - Jsou to peníze!
REKVIZITA
Jsou to peníze?
Panebože!
Úžasné!
- Páni. Kolik jich je? - Úžasné.
Nějakou dobu nebudeme muset na pochůzky.
Jackpot.
- Hej. - Ano.
-Hej, nejsou pravý. - Cože?
Jsou to rekvizity.
Cože?
Jsou falešné.
Stojí tu, že to je rekvizita.
REKVIZITA
Střílíte si z nás? Myslíte, že jsme pitomci?
To snad není pravda.
- Co? - Hej.
- Přestaňte! - Zůstaň ležet!
- Odpověz mi! - Přestaňte.
Sakra.
A-ji. Zavolej mi, až se ti ozve táta.
Jen tak přežiješ.
Zatraceně.
Běž.
Pane.
Jste v pořádku, pane?
Vidíš? Zase to vyšlo, že?
Všichni zmizeli.
Jsi A-ji.
Tvoje jméno.
Páni, to znamená, že budeš dítě, i když dospěješ.
To vy jste ten,
kdo je pořád dítě,
i když jste dospělý.
A-ji.
Přijdeš na moje představení?
Naučím tě kouzlit.
Ne, nepřijdu.
Nikdy.
Ne, jednou přijdeš.
Už jsem ti to říkal.
Už jsem…
tě okouzlil.
Běžte.
A…
Už za mnou nikdy nechoďte.
Přijde mi, že jsi na dosah. Jen kdybys uvěřila.
Přijde mi, že je to na dosah ruky.
Bolí to, protože se zdá, že ti nevadí
se opírat o smutek.
Jsem člověk, co už dlouho žije ve tmě,
takže světlo nepotřebuji.
Přijde mi, že nemáme na výběr,
ale musíme žít život
každý po svém.
- Být na mém místě, pochopil bys. - Být na mém místě, pochopila bys.
Všechno, co zoufale chci,
mě jenom trápí.
Přála bych si jen,
aby můj každý den
byl jistý a stabilní.
Nekonečné čekání
mě unavuje.
- Sen, který jednou rozkvete. - Sen, který rozkvete právě teď.
Musím ho ukrýt v hloubi srdce
a přežít dnešek.
Prosím, jednou
pochop má slova,
i když to nebude dnes.
Ahoj.
Kouzelnická show…
skončila.
Show ze které se mi na chvíli rozbušilo srdce…
už skončila.
Od té doby, co odešla ke kamarádce, se neozvala.
Viděl někdo So Ha-jun, nebo neví někdo, kde by mohla být?
Máma Ha-jun se o ni bojí,
takže jestli něco uslyšíte, hned mi to řekněte.
Připravte se na hodinu.
- Dobře. - Dobře.
KDYŽ DNES SEDÍM, ZÍTRA BĚŽÍM.
Máš hotové úkoly, že?
Jsi připravená na pololetní testy?
Co?
Nejsem.
- A ty? - Já taky ne.
Ještě mi tolik chybí.
Potřebuješ něco?
Co?
Aha…
Ne.
Dobře.
No…
Nevadilo by ti, kdybych si jednu půjčila?
Tu, kterou zrovna dnes nečteš.
Budu je číst dnes všechny.
Tohle všechno dneska přečteš?
Jo.
Tak jo.
Půjdu pak do knihovny.
Můžeš si jednu půjčit tam.
- Hej, Kim So. - Jo?
Víš, co je dneska za den.
Možná bychom tam měly jít jindy? Vypadá to, že prší.
Ani náhodou.
Opravdu musíme jít na to hrozné místo,
když je ta škaredě?
Vždyť to je jedno.
Obloha je zatažená,
takže se to k tomu zábavnímu parku hodí.
Můžu to taky vzdát.
Dobře, sledujte.
YouTuberka Päk Ha-na
dnes prozkoumá každý detail toho tajemného,
pohledného kouzelníka.
To je síla.
Tak jo.
Pojďme pak spolu do knihovny.
Super.
Tak jo.
Aha, tahle to není.
Bože.
Co když se objeví skutečný duch?
Haló.
Je tu někdo?
Haló?
To tu nikdo není?
- Myslím, že tu nikdo není. - Jo.
Tak pojď.
Hej, zpomal.
Pojď sem.
Tak pojď.
Páni, to je ale něco.
- Je tu pokoj. - Proboha.
Haló?
Hej. Tohle bude papoušek, co ho mají na vystoupení.
Panebože.
Hej, třeba bude mluvit.
Ahoj. Jak se jmenuješ?
Hej.
Když někdo přijde, máš pozdravit.
Hej, nech toho. Není to člověk.
Sleduj a uč se.
Ahoj, vítej.
Co to děláš?
Bylo to jinak?
Bylo by super, kdyby na video promluvil.
Hej. Stačí říct jen něco.
Opakuj po mně.
- „Idiote“. - Ach bože.
„Blbče.“
Trapný.
- Vypadá to, že nemluví. - No tak.
To je na nic.
Díky.
Můžeš se podívat i na tuhle.
Opravdu můžu?
Jak to myslíš?
Ty se nade mě povyšuješ?
Myslíš, že když se o ně podělím, ohrozím svoje hodnocení?
- Kvůli tobě? - Ne. To neříkám.
Páni. I ta myšlenka mě štve.
Tak ber.
OČEKÁVANÉ PROBLÉMY
Promiň.
Teda díky.
- Chceš si to poslechnout? - Co?
Tohle…
Je to fajn
být spolu bok po boku.
Ne moc rychle.
Beze spěchu.
A ty jsi dobrý člověk.
I když tě ještě moc neznám.
Pro mě jsi dobrý člověk.
Takže ti chci říct,
že tě chci líp poznat.
Myslím to vážněji,
než jak si teď myslíš.
Všechny moje noci jsou
plné tebe.
Už
nemůžu
ten pocit držet dál.
Přijde mi, že mi fandí celý svět.
Není to úžasné?
My dva tady na slunci
a ve větru.
Nechceš jít?
Ať už je to kamkoli.
Nechceš jít se mnou?
Il-tungu.
- Il-tungu. - Co?
Co se děje?
Promiň.
Ty nejdeš domů?
Jo. Měl bych.
Proč to všechno sbíráte?
Hej. Vrať to na místo.
Páni.
Hej. Zvedni to, dělej.
Panečku.
Nejsou ty poznámky o magii?
Paráda.
Pane.
Jste v magii dobrý?
Musíte tvrdě trénovat, aby se vaše triky zdály skutečné, ne?
Víš, že kouzla jsou schopnost, že?
Triky neexistují.
Nejsem technik.
Jsem kouzelník.
No tak.
Tak se předveďte.
Kolují o vás zvěsti, víte.
Že dokážete nechat někoho zmizet
a že když někoho přeříznete vejpůl,
opravdu ho přeříznete
a pak zase spojíte.
Je to vtipné, že?
Vážně chceš vidět moje kouzla?
- Ano. - Jo?
Takže to chceš zkusit?
Můžeš si ověřit, jestli jsou ty drby…
pravda, nebo ne.
- Dobře. - Dobře.
Takže…
Co chceš zkusit jako první?
Jestli potřebuješ další knihu,
chceš si ji půjčit i zítra? V knihovně.
Zítra nemůžu.
Tak co pozítří?
To taky nemůžu.
Zase pracuju.
Jsi tak vytížená.
A nemáš volno třeba o víkendu?
Mám.
Tak spolu od víkendu začněme chodit.
Co?
Kdybychom spolu začali chodit,
mohla by mi tvá majetnost
pomoct zakrýt mé nedostatky?
Mohla bych ti říct,
že jsem tajně vzala knihu, cos vyhodil,
abych se učila?
No…
Hej.
Jo.
Je to tak nečekané. Nevím, co říct.
Ne že bych tě neměla ráda,
ale nevím, jestli jsem připravená s někým chodit.
Moje rodina…
Teda z mnoha důvodů.
Takže chci říct…
No tak. Dělám si srandu.
Stydím se, že to bereš tak vážně.
Večer si za to budeš nadávat.
Ze studu.
Aha, jasně.
- Ahoj. - Tak jo, ahoj.
Počkej. Tu máš.
Ahoj.
Myslíš, že stíny
následují skutečné předměty?
Není to očividně pravda?
Možná to není až taková pravda.
Podívej.
Páni.
To je dost působivé.
Ano? A teď.
Co tohle?
Co to je?
Boží.
Ale víte,
že i malé děti vědí,
že to všechno je jen trik.
Někdy je důležitější, jestli věříš,
než jestli to je skutečné, nebo ne.
Jako tohle.
Tak…
Do toho, propíchněte ho.
Můj stín.
Zbláznila ses?
Věříš…
v kouzla?
Ne. Ani trochu.
Teď je řada na tobě.
Chceš vědět, jestli jsou ty drby o mně
pravda, nebo ne?
Neznáte náhodou So Ha-jun?
Prý je nezvěstná.
Udělal jste jí něco?
Co to sakra mele?
Odkud znáte…
Jun A-ji?
Ukážu ti kouzla příště.
No tak, nebuďte trapák.
Pane!
Jo a…
Můžeš říct A-ji,
že na ni čekám?
Co to řekl?
Jun A-ji?
VELKÁ CENA - NA IL-TUNG
CENA ZA AKADEMICKÉ ÚSPĚCHY
- Tak spolu začněme od víkendu chodit. - Co?
Co?
Panebože.
Jak se jí zítra ve škole podívám do očí?
Co budu dělat?
Bože.
„Few people.“ Před „few“ se nepíše „a“.
Musíte to chápat tak,
že ho nemá rádo moc lidí.
- Kdy jsi přišel domů, tati? - Soustředil ses a nevšiml sis.
Ano, promiň.
Jsi skvělý Na Il-tung. Za takové věci se nemusíš omlouvat.
EKONOMICKÝ ČASOPIS
NEJSTARŠÍ SYN BÝVALÉHO SOUDCE NA IK-JUNA
Z rodiny neuděláš prvotřídní značku,
pokud je výjimečná jen jedna osoba.
Díky čemuž je to cennější.
Rozumíš, že?
- Pořád na to myslím. - Dobře.
Ach. Co tady děláš?
Přišel jsem povzbudit svého syna.
- Tady máš. - Díky.
- No tak, nerozptyluj ho. - Dobře.
Co chceš dostat, až budeš mít po zkoušce?
A-ji…
Co?
Aha. Aj, iPad.
Můj je rozbitý.
Aha, iPad. Dobře, hned ho objednám.
Co?
Říkala jsem ti, že jsem to nesnědla.
Sakra.
Všechno na ní je divně nepříjemné.
Má moc ráda peníze a ta drzá lež…
Sakra. Štve mě to.
Ale i tak.
Proč by asi mohla jít navštívit toho podivína?
Jeden ze dvou důvodů.
Peníze, nebo láska.
- O čem to mluvíte? - O ničem.
Hele, v tom zavřeném zábavním parku žije jeden podivnej kouzelník
a já myslím, že s ním Jun A-ji něco má.
Jak to myslíš? Musíš být jasnější.
Možná ji sponzoruje.
Je to dost podezřelé. Je to znepokojivé, co?
Jo.
Ty jsi znepokojivá.
Málem jsem ti uvěřil.
Vím, že ji nemáš ráda,
ale příště mluv jen o tom, co jsi viděla.
Nevymýšlej si.
To je fuk.
Hej, Jun A-ji.
Běž do zábavního parku, jestli máš čas.
Kouzelník mi řekl,
že zoufale čeká, až přijdeš.
Proč mě stavíte do takové nepříjemné situace?
Proč kvůli vám musím
mít nedorozumění?
Nedorozumění?
Jaká nedorozumění?
Proč na mě…
proboha čekáte?
Proč? Je to prosté.
Protože tě mám rád.
Co jste to řekl?
No…
Mám tě rád.
Promiňte,
ale nemám čas na vtipkování.
Myslím to vážně.
Můj život byl hrozný, i když jste v něm nebyl.
Pomůžu ti.
Jak mi pomůžete?
S těmi falešnými penězi?
Ne.
Jen chci,
aby to tentokrát, když o ničem nerozhoduju,
uteklo rychle.
Tohle bych chtěla.
Ty potřebuješ někoho,
kdo si tvůj příběh vyslechne.
Pořád jen přemýšlíš a přemýšlíš
a nikdy nic neřekneš.
Není divu, že je tvé srdce čím dál těžší.
Nemám pravdu?
Kdo to má být?
Ten, komu se dokážeš otevřít.
Pošlu ti ho.
Co?
Ty zprávy, co píšeš.
Ještě si je nepřečetla.
O čem to mluvíte?
Věříš…
v kouzla?
Vraťte mi to! Co to děláte?
Vraťte mi můj mobil!
Mami. Dnes je první den druhého roku.
Možná mám štěstí, jak říkal učitel.
Myslím, že to bude další skvělý školní rok.
Takže se o mě neboj.
No to ne.
ZPRÁVY
MOJE MÁMA, TÁTA
STŘEDNÍ ŠKOLA SEWUN JUN A-JI
MÁMA
PŘEČTENO.
Proč to děláte?
Pane.
Co jste zač?
Já?
Jsem kouzelník.
Lžete. Nesmysl! Lháři!
Moje máma…
Moje máma je…
Je už mrtvá!
Prostě tě mám rád.
Sponzor.
Je to celé podezřelé.
Mami!
Mami…
Někdy je těžší přijmout loučení než přijmout smrt.
Mami…
Bylo snazší věřit, že je mrtvá,
než si přiznat,
že mě opustila.
MOJE RODINA, TÁTA, MOJE MÁMA
TÁTA, MOJE MÁMA
Nejde o to,
že se máma rozhodla odejít. Jde o to, že se nemůže vrátit.
Mami.
Vážně jsi dostala moje zprávy?
Vím, že to nedává smysl,
ale pořád toho lituji.
Napsala jsem ti někdy,
že tě mám ráda?
Co je to?
Říkal jsi, abych mluvila o tom, co vidím.
A řekla bys A-ji,
že na ni čekám?
Ještě, že jsem to natočila.
Hele. Nepřipomíná ti to něco?
Jo.
Trestní právo, článek 307.
„Člověka, který nadává jinému člověku zbytečným nebo nepravdivým faktem,
může být odsouzen až na dva roky vězení
nebo dostat pokutu pět milionů wonů“.
Takže…
bys měla být opatrná.
Co to…
Machruje, že je jeho táta hlavní prokurátor…
Počkat, on se přiklání k A-ji?
Nemůžeme o tom mluvit ve třídě?
Ne.
Učitel už brzy přijde.
Il-tungu…
Jsem ti vděčná za všechno, ale…
Hele.
Jo?
Co myslíš, že bude v testu z matiky?
To nevím.
Musela bych tu písemku vidět, abych věděla, jak je to těžké.
Proč se ptáš?
Mohla by ses…
v tom testu nesnažit?
Abych byl ve všem první.
O čem to mluvíš?
Zaplatím ti.
Abys to pokazila.
Cože?
Copak…
nepotřebuješ peníze?
Překlad titulků: Gabriela Vašíčková