‎UN SERIAL NETFLIX
‎Ați auzit zvonul?
‎Ce zvon?
‎Știți acel mic parc de distracții ‎de pe dealul din orașul nostru?
‎- Da. S-a închis cu mult timp în urmă. ‎- Da.
‎Se zvonește că
‎acolo locuiește un magician foarte chipeș.
‎Serios? Cineva chiar locuiește ‎în locul ăla mohorât?
‎Și e chiar un magician chipeș?
‎Și am mai auzit
‎că magicianul e nebun de legat.
‎Așa e.
‎Și ai auzit ‎că magicianul face magie adevărată?
‎Magie adevărată?
‎În timpul trucului ‎de tăiat în jumătate,
‎chiar a tăiat…
‎La trucul în care face ‎pe cineva să dispară,
‎persoana respectivă…
‎chiar a dispărut.
‎Serios?
‎Și
‎înainte de a începe un truc,
‎întotdeauna…
‎se uită în ochii persoanei din față
‎și o întreabă…
‎„Tu…
‎crezi…
‎- …în magie?” ‎- …în magie?
‎O poveste, greu de crezut
‎Un chip pe care crezi ‎Că l-ai văzut doar în visele tale
‎O poveste ciudată și uimitoare
‎Pe care aștepți s-o auzi
‎Măcar o dată în viață
‎Vreau să dansez un dans
‎Înfricoșător, dar și încântător
‎Vreau să merg ‎Oriunde mă duce drumul alambicat
‎Un drum fără început sau sfârșit
‎Acesta nu e un vis ‎E imaginația ta
‎Acesta e întunericul de sub lumină
‎Să dăm totul peste cap
‎Tot ceea ce am crezut adevărat
‎Să ne facem de cap ‎Și să dăm frâu liber visurilor
‎Acesta nu e un vis ‎E imaginația ta
‎Ciupește-te!
‎Fă un pas în orice direcție
‎Să ne facem de cap ‎Și să continuăm
‎Să continuăm
‎Ca și cum ieri
‎N-a existat nicicând
‎Fața surprinzătoare a lumii
‎Care se ascunde după tot ce e vizibil
‎Acesta nu e un vis ‎E imaginația ta
‎Acesta e întunericul de sub lumină
‎Să dăm totul peste cap
‎Tot ceea ce am crezut adevărat
‎Să ne facem de cap
‎Și să continuăm
‎Să continuăm
‎Se duce și se întoarce și
‎Nu visez
‎Totul pare diferit
‎Acesta nu e un vis
‎E imaginația ta
‎Acesta e întunericul de sub lumină
‎Să dăm totul peste cap
‎Tot ceea ce am crezut adevărat
‎Să ne facem de cap
‎Și să lăsăm visele să continue
‎Nu visezi
‎E imaginația ta
‎Ciupește-te!
‎Fă un pas în orice direcție
‎Să ne facem de cap ‎Și să continuăm
‎Să continuăm
‎JI CHANG-WOOK
‎CHOI SUNG-EUN
‎HWANG IN-YOUP
‎DIRECTOR: KIM SEONG-YOON
‎SUNETUL MAGIEI
‎TU CREZI… ÎN MAGIE?
‎Vă distrați?
‎Se pare că da.
‎Anul trei e după colț
‎și stați de vorbă nestingheriți ‎fără să vă pese că sunt aici.
‎Ce se întâmplă aici? Ce aveți?
‎Nu!
‎V-ați speriat ‎că aș putea fi dirigintele vostru?
‎Ce ușurare!
‎Exact. S-a adeverit ‎lucrul la care vă așteptați mai puțin.
‎- Poftim? ‎- Suntem terminați.
‎Sunteți bucuroși ‎că decanul vă e diriginte? Bine.
‎O să vă cicălesc ‎până intrați la facultate.
‎- Mulțumiți? ‎- Nu.
‎Voi striga prezența fiindcă e prima zi.
‎Kim So-hee!
‎Ce nai…
‎Mersi!
‎Baek Ha-na!
‎Prezentă.
‎- Seo Ha-yoon! ‎- Prezentă!
‎Bine. Yoon Ah-yi!
‎Yoon Ah-yi!
‎Nu e în clasă?
‎Chiar în prima zi. ‎A început cu dreptul. Doamne!
‎Ai întârziat! Unde te strecori?
‎Stai acolo până termin!
‎Și tu rămâi pe loc!
‎NA IL-DEUNG
‎Deci tu ești Il-deung.
‎Na Il-deung, cel mai bun elev al școlii.
‎Se pare că numele chiar contează.
‎Mă bucur să te cunosc. Mă numesc Decan.
‎Pe bune?
‎Glumesc.
‎De ce nu râdeți? ‎Puteți să râdeți la lucruri amuzante.
‎Ce nostim!
‎Ai vorbit cu directorul?
‎Ce a zis?
‎Doar s-o țin tot așa.
‎S-o ții tot așa, însemnând să continui ‎să fii cel mai bun elev. Ce drăguț!
‎Mai sus nu se poate.
‎Bine, așază-te în banca aia goală!
‎Ia loc și tu! Consideră-te norocoasă.
‎Mă faceți să încep dimineața țipând.
‎O dimineață bună îți face ziua bună.
‎Nu?
‎- Da. ‎- Da.
‎Mamă. Azi e prima zi ‎din al doilea an de liceu.
‎Am ratat autobuzul și am întârziat iar,
‎dar n-am avut probleme, ‎datorită unui coleg.
‎Poate chiar sunt norocoasă, ‎cum a zis profesorul.
‎O pădure care are mulți pini.
‎LUAȚI DOAR CÂT PUTEȚI MÂNCA, ‎VĂ RUGĂM, NU IROSIȚI MÂNCAREA
‎Scuze.
‎Mamă.
‎Cred că va fi un alt an școlar grozav.
‎Așa că
‎nu-ți face griji pentru mine.
‎Poartă-ți vesta azi!
‎Ai grijă pe unde mergi!
‎Azi nu e ziua mea bună.
‎Hei, Na Il-deung.
‎Colega ta de birou e mută?
‎Nu știu. Nu am vorbit încă cu ea.
‎Vezi, ți-am spus.
‎Fata aia poate părea ciudată, ‎dar are note bune, nu?
‎De unde să știu?
‎Deci nu știai?
‎Ești cel mai bun la toate materiile, ‎dar Ah-yi te bate mereu la matematică.
‎Eram sigură că știi.
‎Serios? Nu pare deloc genul.
‎- Kim So-hee. ‎- Da?
‎Ar trebui să slăbești ‎dacă vrei să intri la facultate.
‎Poftim?
‎Asta-i bine.
‎Faceți liniște ‎și întoarceți-vă la locurile voastre!
‎Forma fizică are legătură cu notele? ‎De când?
‎- În ce lume trăim! ‎- De ce-mi atingi piciorul? Nemernicule!
‎Iată mottoul clasei!
‎Din câte văd, niciunul n-ar trebui ‎să aibă probleme, în afară de Bo-hyeong.
‎E groaznic.
‎De ce, te deranjează și conștiința?
‎Profesorul de matematică e la baie, ‎mai așteptați puțin.
‎Face caca. Deci mai durează.
‎- Doamne! ‎- Nu-i spuneți că v-am zis.
‎- Bine. ‎- Pa!
‎Unde înveți matematica?
‎Adică la ce instituție?
‎De ce mă întrebi?
‎N-are logică ‎că nu sunt la fel de bun ca tine,
‎nu crezi?
‎Doar dacă profesorul meu de matematică ‎nu e la fel de bun
‎ca al tău.
‎De asta întreb.
‎ANGAJĂM PART-TIME ‎ORAR NEGOCIABIL
‎Mamă. Îmi folosesc tot timpul ca să învăț ‎chiar și la jobul cu jumătate de normă.
‎Chiar dacă n-am să merg la facultate, ‎vreau să continui să iau note bune.
‎Ce faci?
‎Îmi pare rău? Voiam...
‎Nu ai de ce să te temi.
‎Trebuie să arunci gunoiul menajer separat ‎ca să nu primim amendă.
‎Da. Așa e.
‎Nu se va repeta.
‎Și? Cum ți s-a părut slujba?
‎Da, a fost distractiv.
‎Te pricepi mai bine decât s-ar zice.
‎E păcat că a fost doar pentru o zi.
‎Dacă mai vreți, ‎pot continua să lucrez aici.
‎Poți începe de mâine?
‎- Da! ‎- Da? Grozav.
‎Puștiul care lucra aici a renunțat brusc.
‎Nu știam ce să fac.
‎Să vedem. 48.000 de woni, nu?
‎- Da, 48.000 de woni. ‎- Poftim!
‎Îți mai dau ‎încă 2.000 de woni. Ne vedem mâine.
‎Mulțumesc.
‎Pe mâine.
‎- Să nu întârzii. ‎- Da, dle.
‎Zece kilograme de orez,
‎ramyun,
‎ouă,
‎și
‎dresuri!
‎CINCIZECI DE MII DE WON
‎Crezi
‎în
‎magie?
‎Nu mai am suflu.
‎Ah-yi!
‎Îmi pare rău.
‎Am întârziat. Te-ai speriat?
‎Tu pari speriată, nu eu.
‎M-ai prins.
‎M-am întâlnit cu o persoană țăcănită ‎în drum spre casă.
‎Ești bine?
‎Da.
‎Apropo, asta e ‎un stil la modă acum printre liceeni?
‎Nu? E o tendință?
‎Așa e!
‎Banii mei!
‎Cei 50.000 de woni!
‎Ți-ai pierdut banii de la job?
‎Da.
‎Cred că ți-e foame.
‎Hai să-ți pregătesc ceva!
‎Haide!
‎La școală, am mâncat ‎azi la prânz orez cu‎ jajang.
‎Da? A fost bun?
‎Am mâncat trei castroane.
‎Serios?
‎Deci nu mi-e foame deloc.
‎Totuși…
‎Ah-yi,
‎trei mese pe zi ‎la mic dejun, prânz și cină,
‎au aceeași cantitate de calorii, ‎ca atunci când le mănânci pe toate o dată.
‎Deci ar fi prea mult ‎dacă aș mai mânca acum. Nu crezi?
‎Tu!
‎Mă duc să mă culc.
‎Bine. Noapte bună!
‎Ce-i asta?
‎INVITAȚIE
‎Hei! Ești acasă? Ieși afară puțin!
‎Vin acum!
‎Bună!
‎Aștept de o veșnicie ‎să-ți plătești chiria.
‎Știi măcar cât îmi datorezi?
‎Îmi pare rău.
‎Voi plăti în curând. Promit.
‎Tata mi-a promis că-mi va trimite banii.
‎Te rog, m-am săturat să aud ‎de tatăl tău care nici nu dă pe acasă.
‎Chiar ții legătura cu tatăl tău?
‎Sigur că da. Chiar țin.
‎Am jurnalul de apeluri aici, o secundă.
‎Oricum, nici nu-mi pasă ‎dacă tatăl tău mai vine sau nu acasă.
‎Mi-ai spus că săptămâna asta.
‎Dacă nu plătești ‎măcar o lună de chirie săptămâna asta,
‎chem un agent imobiliar ‎și închiriez locul ăsta.
‎Vorbesc serios!
‎Îmi pare rău.
‎Nimeni n-ar fi atât de bun, ‎încât să suporte așa ceva. Doamne!
‎Dumnezeule!
‎Asta e din cauza ta, nu?
‎Din cauza mea?
‎Vreau să zic
‎că te holbai atât de tare,
‎încât i-ai făcut găuri.
‎Nu mă interesează.
‎Nu contează ‎dacă are sau nu găuri în dresuri.
‎So-hee, am spus eu ceva de dresuri?
‎Nu, n-ai spus nimic.
‎Ce dubios!
‎Du-te și studiază!
‎Frate!
‎Du-te tu să studiezi!
‎Să zicem că a căzut ‎ieri în drum spre școală.
‎De ce nu poartă alte dresuri azi?
‎Nu? E cam ciudat, nu?
‎Poate
‎că nu are bani.
‎Nu se poate. ‎Nimeni mai nu e așa de sărac…
‎E posibil?
‎Nici nu costă atât de mult.
‎Hei!
‎Vrei să ne distrăm puțin?
‎Nu.
‎- S-a întors și nu mai era om. ‎- Ce înfricoșător!
‎Hei!
‎Ce e, Ha-na? Ai pierdut ceva?
‎Ce? Da. Hei, Na Il-deung!
‎Ai văzut cumva ‎o bancnotă de 50.000 de woni pe aici?
‎Nu.
‎Am scos-o ca să merg ‎la magazin și am trecut pe aici.
‎Cred că mi-a scăpat pe jos.
‎Dar nu e aici.
‎Ce ciudat!
‎Unde s-o fi dus?
‎Era pe jos.
‎Am găsit-o.
‎Nu e ca și cum am furat-o.
‎Ei bine, asta e!
‎Să zicem că i-am dat-o ‎unei persoane sărmane.
‎Are mult tupeu
‎pentru cineva ‎care a fost filmat luând banii.
‎Mai încet! O să te audă.
‎Banii ăștia nu sunt murdari.
‎Murdară sunt
‎eu.
‎E mai ușor să mă justific așa.
‎E atât de frumoasă!
‎Așteaptă și ai să vezi!
‎Când voi răzbi cu compania mea de jucării ‎îți voi construi o casă exact ca asta.
‎- Și vom trăi toți fericiți acolo. ‎- Serios?
‎Promite-mi, tată!
‎Promit.
‎E atât de frumoasă!
‎Mereu mi-am spus
‎Că nu trebuie să plâng
‎Chiar și când sunt tristă
‎Ca să nu afle cineva
‎La ce mă gândesc
‎Când totul e o minciună
‎Într-o zi, în viitor
‎Oare voi fi fericită ‎Ca într-un basm nemuritor…
‎Ah-yi!
‎Oare zâmbetele
‎Îmi vor șterge suferința
‎Și mă vor consola?
‎Când ziua aceea va sosi
‎Aș vrea să pot vedea iubirea
‎Pe care am căutat-o cu disperare…
‎- Bună, scumpo! ‎- Tată!
‎Chiar și fără să visez
‎Să fim împreună
‎În fiecare zi…
‎Ce e asta?
‎Eu am făcut totul.
‎Mai apropiați ‎decât propria mea respirație…
‎Mamă…
‎Să rezist a fost cel mai ușor
‎Pentru că știu ce nu pot avea
‎Îmi doresc ca într-o zi
‎Să apară doar
‎În fața mea
‎Te rog!
‎Dumnezeule!
‎Trebuie să găsesc ‎bancnota aia de 50.000 de woni.
‎BUN VENIT ‎MAGIE
‎Mersi că mi-ai acceptat invitația!
‎O să te răsplătesc ‎cu cel mai bun spectacol de magie.
‎Doamnă?
‎Poftim?
‎Nu? E ciudat.
‎Ai răspuns invitației mele.
‎Îmi pare rău, dar am mototolit-o ‎și am aruncat-o imediat.
‎Nu mă minți!
‎O ții în mână
‎chiar acum.
‎Ce? Asta…
‎Știu sigur ‎că am aruncat asta la gunoi ieri.
‎Ai aruncat-o?
‎Cred că e prea importantă ‎pentru a fi aruncată.
‎Uite!
‎INVITAȚIE
‎Știi…
‎Te-ai întors aici ‎pentru că te-am vrăjit cu magia mea.
‎Ba nu.
‎Banii mei pe care mi i-ai luat ieri.
‎Am venit să-i recuperez.
‎Banii ăia? Stai puțin.
‎Ăștia?
‎Iată!
‎Nu e amuzant.
‎Nu e în regulă și nu e amuzant.
‎Așa că nu te mai prosti
‎și dă-mi banii înapoi!
‎Bine, dar cred
‎că ar fi distractiv să dispară banii, nu?
‎Bine atunci…
‎ce zici de asta?
‎Iată vraja mea!
‎Poftim!
‎Ia-i!
‎Nu mă tachina cu bani.
‎De ce i-aș lua?
‎Nu sunt…
‎o persoană care ia banii altora.
‎Nici mie nu-mi pasă ‎de banii altora, așa că
‎ține!
‎Ia-i! Sunt banii tăi.
‎Stai!
‎O să fugi din nou de mine, nu?
‎Atunci ar trebui
‎să-ți legi bine șireturile
‎Și…
‎să privești în față când alergi,
‎ca să nu cazi ca ieri.
‎Sunt mișto,
‎colanții tăi cu model de baloane.
‎Bine.
‎Hai să mâncăm, Yoo-yi!
‎- Pentru tine! ‎- Mulțumesc!
‎- Yoo-yi. ‎- Da?
‎De acum înainte, lasă loc pentru cină,
‎chiar dacă la prânz ai orez ‎jajang.
‎Am început să lucrez din nou.
‎Bine!
‎OREZ
‎- Ah-yi. ‎- Da?
‎Suntem bogate, nu?
‎Termină!
‎Suntem în anul doi, serios. ‎Scoate-o! E de prost gust.
‎Dă-o jos, am spus!
‎Scuze.
‎Să nu-ți găurești și noile dresuri!
‎Așteaptă-mă!
‎Ai spus că săptămâna asta.
‎Dacă nu plătești săptămâna asta,
‎chem un agent imobiliar ‎și închiriez locul ăsta! Vorbesc serios!
‎Hei! Mă poți ajuta cu problema asta?
‎- Da. Sigur. ‎- Asta.
‎Asta?
‎Da.
‎Chiar îți place matematica?
‎- Da. ‎- De ce?
‎Fiindcă ești cea mai bună la mate?
‎Ți-am spus. Nu tu ești, ‎ci profesorul tău de matematică.
‎Mi se pare distractivă.
‎Vorbești serios?
‎La matematică, dacă te strădui, ‎vei obține răspunsul până la urmă.
‎Multe probleme pe lume nu au răspuns,
‎oricât de tare ai încerca.
‎Probleme fără răspuns?
‎Da.
‎Banii, tata și viața mea obositoare.
‎Chestii de genul ăsta.
‎Ce?
‎Probleme ecologice.
‎Cum ar fi încălzirea globală.
‎Da.
‎Dar tehnologia va continua să progreseze.
‎E o problemă temporară.
‎Nu cred în probleme ‎la care nu poți găsi răspuns.
‎Ce zici de magie?
‎Poftim?
‎Crezi
‎că există magicieni adevărați?
‎Ești copil mic?
‎Rezolv-o!
‎Scuze.
‎Pa!
‎Hei! Stai!
‎S-o mănânci acasă! Oricum, ‎n-o mai putem vinde după 30 de minute.
‎- Chiar pot? ‎- Da, ia-o!
‎Mulțumesc!
‎- Trebuie s-o mănânci în 30 de minute. ‎- Bine.
‎Domnule!
‎Da?
‎Trebuie să vă spun ceva.
‎Tata nu locuiește cu noi.
‎Nu, adevărul e că nu poate veni acasă.
‎Compania de jucării ‎pe care o conducea a dat faliment.
‎Așa că fuge de creditori.
‎Așa e.
‎E cineva care să aibă grijă de tine?
‎Nu ai altă familie?
‎Am pierdut legătura cu ei. Acum mult timp.
‎Îmi pare rău pentru situația ta,
‎dar, serios,
‎abia ai început să lucrezi ‎și vrei plată în avans?
‎E în regulă, domnule. Am…
‎Am fost impertinentă ‎să vă cer asta. Îmi cer scuze.
‎Vă rog, uitați ce am spus azi.
‎La revedere!
‎Cât îți trebuie?
‎Adică…
‎am niște bani ‎pe care i-am scos mai devreme.
‎Îți ajung 300.000 de woni?
‎Ia-i!
‎Ce să fac? Ca adult, trebuie să te ajut.
‎Mamă.
‎Nu știam că cuvântul „adult” ‎e atât de minunat.
‎Ei bine…
‎Mulțumesc, dle!
‎Mulțumesc foarte mult!
‎Voi…
‎Voi munci din greu, promit.
‎Așa ar trebui.
‎Da.
‎Dacă voi trece ‎de acest moment dificil din viața mea,
‎crezi că am să pot deveni ‎un adult minunat ca el?
‎Doamne!
‎- Fruntea sus, da? ‎- Bine.
‎Ești foarte slabă.
‎Trebuie să înveți ‎și să muncești pe deasupra?
‎O să leșini.
‎Vrei să mănânci ceva?
‎E în ordine.
‎De acum înainte,
‎mă poți considera unchiul tău.
‎Poți să-mi spui orice.
‎Biată copilă singură în lumea asta crudă!
‎Nu.
‎Frate!
‎Tu! Doamne!
‎Ce mi-ai făcut?
‎M-ai lovit?
‎Da?
‎Afurisită mică și obraznică !
‎Serios? Cum îndrăznești ‎să lovești un adult?
‎Mai ai caș la gură!
‎Spatele meu!
‎Ce mama mă…
‎Cerșetoare mucoasă!
‎Îmi stârnești mila ca să-mi iei banii.
‎Și acum că i-ai luat, ai terminat cu mine?
‎Nici nu pot…
‎Copiii de azi sunt ‎niște zgâtii nerecunoscătoare.
‎Vino încoace! Hei!
‎Te-ai încurcat cu cine nu trebuia. ‎Să fii pregătită pentru asta!
‎N-ai bani ‎de facturi de spital sau de litigii?
‎Vei merge la închisoare. ‎Haide! Vino cu mine!
‎Mamă!
‎Ajută-mă!
‎Cineva să mă ajute!
‎Vino cu mine!
‎Hei! Uită-te la mine!
‎De ce naiba plângi? Vino cu mine!
‎Am spus să vii cu mine!
‎Cine ești tu?
‎Crezi…
‎în…
‎magie?
‎Ce naiba?
‎În ce să cred?
‎Ce nai… Dispari!
‎Ce?
‎Iată vraja mea!
‎Iată!
‎A dispărut.
‎Un truc magic ‎care face pe cineva să dispară.
‎Am reușit.
‎ÎNCHIS TEMPORAR
‎Știi parcul de distracții ‎de pe dealul din cartierul nostru?
‎Acolo e un magician.
‎Am auzit de el. Am auzit că e nebun.
‎Da.
‎Când taie pe cineva în două, ‎chiar îl secționează și îl pune la loc.
‎Și în trucul în care face pe cineva ‎să dispară, persoana aceea chiar dispare.
‎Nu se poate.
‎Poftim! Bea asta!
‎- Mulțumesc! ‎- Cum e?
‎Bună, nu?
‎Domnule.
‎Da?
‎Vreau să te întreb ceva.
‎Bine.
‎Cum ai ajuns ieri pe deal?
‎Pe deal?
‎Ai strigat după ajutor. În mintea ta.
‎Eu eram…
‎doar în trecere…
‎și te-am auzit, întâmplător.
‎Și șeful meu?
‎Șeful?
‎Omul ăla?
‎Nu știu.
‎Am scăpat de el.
‎Prin magie.
‎Poftim?
‎Adevărul e
‎că voiam doar să-l sperii,
‎dar chiar a dispărut.
‎Unde?
‎Chiar nu știu. ‎N-ar fi dispărut dacă aș ști unde.
‎Nu mai glumi și…
‎Doar nu l-ai…
‎omorât?
‎Nu. Nu ai făcut-o, nu?
‎L-am văzut cu ochii mei ‎Zici că a intrat în pământ.
‎Vrei să-ți spun un secret?
‎Uite!
‎Există…
‎două tipuri de magie.
‎Magia care pare reală
‎dar e o șmecherie,
‎și magia care pare falsă
‎dar e reală.
‎Așadar, ce fel de magie
‎crezi că fac eu?
‎A mea
‎pare reală
‎și așa și e!
‎Bine.
‎Recunosc.
‎Da, așa e…
‎Sincer,
‎nu-mi ies toate trucurile ‎în proporție de 100%.
‎O să plec acum.
‎Simt că mă transform într-o idioată
‎de fiecare dată când vorbesc cu tine.
‎În fine, îți mulțumesc pentru ieri!
‎Domnule.
‎Da?
‎Îți spun asta ‎pentru că pari o persoană de treabă.
‎De ce nu cauți o slujbă
‎mai productivă și mai însemnată?
‎Îți permiți să locuiești ‎aici așa fiindcă ești înstărit, probabil.
‎Dar un bărbat în toată firea,
‎care se dă drept acest magician penibil
‎într-un parc de distracții închis…
‎Ți-am spus,
‎chiar sunt magician.
‎Nu există magie.
‎Credeai în magie…
‎când erai mică.
‎Dar nu mai sunt mică.
‎De ce ești atât de serioasă?
‎Ce e așa de greșit să crezi și să-ți placă
‎Moș Crăciun și magia, ‎chiar și după ce mai crești?
‎Ești groaznic.
‎Oamenii ca tine
‎nu au griji sau simț de răspundere.
‎Dar vorbesc ‎despre chestii stupide și copilărești
‎precum Moș Crăciun și magie. ‎Oamenii ca tine…
‎Nu, adică…
‎oamenii ca tatăl meu
‎sunt atât de patetici.
‎Ai idee
‎cât mă zbat ‎să supraviețuiesc de la o zi la alta?
‎Crezi…
‎în magie?
‎Încetează odată! De câte ori să-ți spun?
‎Nu cred!
‎Nu cred în magie!
‎Iată…
‎vraja mea!
‎Totul ți-a fost mereu aici, aproape
‎Nu puteai să vezi fiindcă ai uitat
‎Uneori ochii tăi se înșală
‎Doar fiindcă ceva e ascuns
‎În întuneric
‎Nu înseamnă că a dispărut
‎Aprinde luminile!
‎Alege calea nestrăbătută!
‎Nu trebuie să te temi
‎Pune la îndoială tot ceea ce știai
‎Nu e frumos să te vezi
‎Ca la început?
‎Tu, fără cicatrici
‎Sau durere?
‎OCHIUL MARE - TRASEUL MAGIC ‎CURSA GROAZEI - CARUSELUL
‎Până la urmă, frica
‎E o umbră pe care o cultivi
‎Există lucruri ‎Ce pot dispărea într-o secundă
‎Ridică fruntea când drumul e blocat
‎Privește spre cer!
‎Nu ai nevoie de drumuri
‎Nu te lăsa amăgită de minciunile
‎Care îți șoptesc cuvinte ‎Ce vor să te umilească
‎Acele cuvinte moarte din întuneric
‎Cred că te-au durut
‎Dar acum ești mai puternică
‎Crede în tine!
‎Alege tu pe unde vrei să mergi
‎Ești deja acolo
‎Alege un zâmbet luminos și exersează-l
‎Nu e frumos să te vezi
‎În acest moment
‎Unde nimic din întuneric
‎Nu te poate opri
‎Acum
‎Numele acestui număr e,
‎ei bine…
‎„Magia
‎care te face să crezi în magie…
‎din nou.”
‎Ce părere ai?
‎E un număr reușit?
‎Mamă.
‎Nu puteam spune ‎că nu cred, fiindcă tot ce vedeam
‎era atât de real și frumos.
‎Persoana asta din fața mea
‎chiar e un magician?
‎Subtitrarea: Adina Chirica