Petru! Petru! Petru!
Ai văzut ce-i afară?
- Trebuie să negociem capitularea. - Aşa-i.
Trebuie să mi te predai.
Aşa cred că stă treaba.
Gândeşte-te bine.
Tu, eu, biserica, front comun.
Dacă mi te alături cu tot cu biserică, victoria e a noastră.
Nu...
Mă asculţi sau te uiţi la buzele mele, întrebându-te ce gust au?
N-ai fi bun pentru mine.
Ba aş fi.
Aş fi foarte bun.
Cred că m-aş pierde.
Chiar te-ai pierde.
Dă-l naibii pe Dumnezeu! Ai nevoie de mine.
Nu.
Nu! În niciun caz!
Atunci o să mori alături de toţi ceilalţi, patriarhule.
Jigodie!
Jigodii ordinare!
Bună seara! Te aşteaptă trăsura.
- Nu. Aş prefera să mă împuşti. - Mă îndoiesc.
Pari să bravezi pentru a îţi apăra demnitatea în faţa înfrângerii.
Pari să n-ai voie să mă împuşti.
Cât de enervant...
Bună seara, domnule!
Iarăşi tu.
N-ar trebui să fii la şcoală?
Scandalos!
Bună!
Nevastă!
Eşti o jigodie mincinoasă.
Aşa-i când mă dau drept altcineva. Ăsta-i riscul meseriei.
Cuvintele pe care le-ai rostit oamenilor...
M-ai ascultat?
Cred că ţi-a fost greu.
Îmi poţi da nişte smochine şi puţină ricotta?
Nu.
Îţi pot oferi o înţelegere care ţi-ar salva viaţa.
Să vin acasă şi să trăim până la adânci bătrâneţi, ca potârnichile în peri?
Să ne-o tragem şi să ne prefacem c-a fost o ceartă între amorezi?
Încetează! Altfel o să fii decapitat.
- Toosh! - Nu face aşa!
Ai spus numai minciuni despre mine şi despre el. Ai stârnit numai ură.
N-a trebuit să fac prea multe. Sincer să fiu, oamenii nu te suportă.
Nu eşti iubită nici de curteni.
O să te-ntorci la Moscova însoţit de oamenii mei.
O să-ţi dezvălui identitatea şi o să te predai
sub numele de Pugacev, cazacul cu respiraţie împuţită.
Eşti nemiloasă. Mi-au dat ton. Ce puteam să fac?
Vei fi băgat într-o cuşcă şi vei fi dus în fiecare sat ca să-ţi spui povestea
şi să-i faci pe oameni să se ruşineze că te-au urmat.
Soţul meu îşi va recăpăta onoarea.
Sau aleg să mor. Asta ţi-ar da planurile peste cap.
Nu cred c-o să alegi asta.
Asta-i diferenţa dintre noi doi.
O să fiu înjunghiat la un moment dat. Asta păţesc oamenii ca mine.
De ce să nu mor pe culmile gloriei,
ruinând o împărăteasă şi pătând reputaţia bună a unui imbecil?
Amândoi m-aţi fi omorât şi m-aţi fi aruncat la porci,
şi apoi v-aţi fi sărutat şi împăcat.
Mi-a părut rău.
Că mă ucizi sau nu, oamenii tot or să vină după tine.
Chiar mă iubesc.
Am o putere nemărginită asupra lor.
Ai simţit iubirea pe care mi-o poartă.
Poate că mi-e destinat să conduc ţara asta.
ELISABETA
O POVESTE ADEVĂRATĂ, PE ALOCURI
A FOST ODATĂ CA NICIODATĂ
A plănuit micul-dejun dinainte?
Ce nebunie...
Sunt nervos că nu m-au lăsat să-l ucid.
Taci, Maxim!
Bietul prostănac. Voia o şansă la o nouă viaţă.
Cine n-ar vrea să aibă o şansă la o nouă viaţă?
Dacă o să vorbească, Marial? Despre tine.
Ai avea o altă viaţă.
Poate să vorbească. N-am de gând să mă mai tem.
Este un ţăran enervant, guraliv, pe care o să-l omoare altcineva.
Vrei să-mi cureţi încălţările? Sunt supărat şi n-am încredere în servitori.
- Hugo e încă acolo. - Jigodia!
O să mă urmărească până la Grigor.
Sunt eu. Putem sta de vorbă?
Ieşi, şoricică săracă!
- Adu-mi arma, Petra! - Asta voiam să fac.
Am aşteptat toată noaptea.
Am câteva lucruri de zis.
Eşti o mincinoasă superbă, vicleană,
care n-a mai fost regulată de mult timp.
Aşa că eşti şi mai atrăgătoare.
Vreau să lucrez cu tine.
Vreau să văd cum îţi ţâşneşte sângele din ochi.
La cum o spui, şi eu aş vrea asta.
La dracu'!
Ne poţi servi ceaiul, Petra?
Iată ce am văzut. Am stat cu ochii pe tine.
Eşti o oportunistă.
O urăşti şi încerci să-i cauzezi probleme.
Nu vrei mai mult decât atât?
Nu vrei totul?
Iar tu mă poţi ajuta, nu-i aşa?
Doar doi oameni din ţara asta au experienţă ca suveran
şi te uiţi la unul dintre ei.
Vrei s-o distrugi?
Bineînţeles că nu. O iubesc, suedez trădător.
Minunat! Deci vrei asta.
Pugacev...
Are de ales între a spune tuturor că l-a ucis pe Petru,
încercând să explice cine a fost Pugacev
sau uciderea lui, făcând un martir din el, riscând să stârnească o revoltă.
Toate variantele sunt rele.
Unde mai pui că acum are gânduri sinucigaşe... Cred că avem şanse.
Grigor îl are pe Paul.
Cred că ştii unde este şi n-ai vrea să te urmăresc până la el.
Îţi asumi un mare risc, spunând asta.
Ştiu, dar cred că ziua asta va schimba multe vieţi.
Ştiai că azi e aniversarea căsătoriei mele cu Agnes?
- Cui îi pasă? - Am împlinit 36 de ani de căsnicie.
- Ce? Dar pari să ai... - 37 de ani? Am 37 de ani.
Aşa sunt căsătoriile regale. Ne căsătorim de la vârsta de un an.
- Cred că ţi-ar sta bine ca regină. - Ce îndrugi acolo?
Găseşte-l pe Paul, unge-l şi devin-o regina lui.
Ştiu. E un plan incredibil!
O să aibă loc o răscoală la Moscova.
Oamenii o să-şi dea seama că nu au lider. Şi au nevoie de unul.
Putem pune stăpânire pe întreaga ţară...
Fir-ar...
Am fost rege. O să ne placă la nebunie.
Dumnezeule! La dracu'! Mi-ai pus somnifer în ceai.
Bineînţeles, geniule.
La dracu'!
Noapte bună, suedez străveziu şi idiot!
Ideea nu e rea.
E foarte important, Maxim,
să te-ntrebi ce anume îţi va aduce pacea în suflet.
Îmi sugerezi să mă rog? Îmi place să joc tenis. Cred c-o să-ncerc asta.
O partidă de tenis nu strică niciodată.
Devin furios când nu primesc ceea ce vreau.
Trebuie să gândeşti dincolo de propriul trup, de propria persoană,
ţintind lumea de dincolo de interesele proprii.
Sunt clipe în viaţa unui bărbat când trebuie să ştie când să se roage,
când să joace tenis
şi când să acţioneze ca să-şi protejeze viaţa.
E un sfat bun.
Ce cauţi aici, puştiule?
Spune-mi Maxim.
- 'Neaţa! - Vreau să-mi dai de lucru!
Vrei de lucru? Ce să faci? N-ai înclinaţii politice.
Da? Eu ţi-am dat ideea pentru puciul care ţi-a adus locul pe tron.
A fost o idee politică. Ce-ar fi să mă faci consilier-şef?
Pare un titlul vag şi nu cred c-ar trebui să ştiu să citesc.
Mai ştii dacă am simţit mâna destinului înainte să-mi propui tu puciul?
Poate c-am inventat totul după, ca să mă conving.
Când ai venit, erai ruptă de realitate.
Dar când am zis asta?
Când ţi-am propus să-l omori, ai zis "ştiam că m-a adus destinul aici".
"Poate c-am venit pentru Rusia."
Am zis "poate"?
Cine dracu' mai ştie? Hai să vorbim despre slujba de care am nevoie!
Nu pot fi doar soţia unui copil de 11 ani, căruia îi aranjez pantofii.
După seara trecută, m-am simţit foarte...
- Dispreţuită? - Germană.
O străină.
Atâtea minciuni...
N-o să discutăm despre slujba mea, nu-i aşa?
Îi salvez reputaţia lui Petru pentru Paul.
Vreau ca Pugacev să-mi accepte propunerea.
- Pugacev e un mare mincinos. - Tocmai am zis asta.
Ziua bună!
- Cine-i tipul? - Un castrat. Ştie meserie în pat.
Şi nici n-are sămânţă.
Las-o baltă. Ştii ce? Azi e o zi minunată!
Niciodată n-ai avut mână liberă să conduci, fără să te sufoce Petru.
- Marial... - Am dus puciul la bun sfârşit!
Prefă-te, pentru mine!
- Azi e prima zi. - Marial.
Fă-o!
Cum ar fi fost fără el dacă ar fi murit din prima zi?
În afară de faptul că mi-aş fi pierdut marea iubire?
Care ţi-a schimbat regulile? Da. În afară de asta.
'Neaţa, Majestate! Ce zi!
Oamenii sunt foarte entuziasmaţi!
Şi tu pari entuziasmată. Vei aduce numai bucurie!
Asta-i prima zi! Să trecem la treabă!
În calitate de consilier-şef şi participant la puci,
declar că mi-am început ziua cu mult optimism.
Exact. Câtă fericire!
Cum vei conduce? Ia-o înainte! Vrem să aflăm.
Voi conduce cu multă bucurie în suflet şi mult entuziasm,
presărându-mi deciziile cu naivitate şi deziluzii.
Scaunul tău, Majestate.
Vai de mine! Sunt copleşită de situaţie, dar cred că toate vor merge ca pe roate.
- E balonul dumitale? - Da, Majestate.
Îmi permiteţi? Sunt Nikolai Shostakich, astronomul regal.
Am un astronom regal?
M-ai angajat la începutul domniei tale. Îţi mai aminteşti?
Pare c-a trecut foarte mult timp de-atunci. Îmi amintesc.
Nu te-am întâlnit niciodată.
O să trec repede la subiect, în cazul în care o să fiu dat afară.
Uneori păţesc asta din motive pe care nu vreau să le menţionez.
Va veni o cometă.
Cometa este o anomalie,
o gaură în cer care lasă în urma sa o dâră de lumină.
Dincolo de Lună se adună praful şi gheaţa, şi se formează o bilă.
Nu o bilă. Un pumn!
Un pumn de energie şi de lumină care traversează sistemul solar
şi trece pe lângă noi.
O dată la fiecare 75 de ani, cometa asta, aceeaşi cometă,
se învârte în jurul planetei noastre şi apoi face cale-ntoarsă.
Este singura cometă pe care o putem vedea fără telescop.
Trece pe lângă Pământ îndeajuns de aproape ca s-o putem vedea.
Peste câteva zile va trece pe lângă, pauză pentru suspans,
Rusia!
- E incredibil! - Şi îţi va oferi un moment favorabil.
M-am gândit...
Mi-a venit ideea asta aseară. Trebuia să-mi fi venit mai devreme.
"Îmi vine să te bat, Nikolai!"
- Îmi place la nebunie ziua asta! - Sunt fascinată.
Am început să bat câmpii.
Oamenii au considerat că Dumnezeu domneşte peste ceruri.
Un necunoscut, un mister. Biserica s-a folosit mereu de teama poporului.
Dacă-i anunţăm pe oameni în prealabil, şi folosim hărţi şi telescopul,
poate că lumea va înţelege că putem descoperi secretele cerului.
Omul poate urmări fenomenele cereşti, le poate explica!
Am putea arma un balon cu tunuri, ca s-o doborâm de pe cer.
Sau măcar i-am modifica orbita.
Uită ultima parte, fiindcă şansele de reuşită sunt mici.
Mi-am zis că n-o să spun asta...
"Nu pomeni de balon, Nikolai!"
- Dar n-ai putut să te abţii? - Exact.
Putem face asta? Putem...
Ce?
Perimetrul a fost încălcat, astfel că s-a trezit cu un glonţ în cap.
Nu!
La dracu'!
- Tu! - Rahat.
- Te provoc la duel, domnule. - Ce se-ntâmplă?
- E o chestiune privată. - Duelurile sunt ilegale, nu-i aşa?
Aşa-i.
- Cine dracu' l-a împuşcat pe Pugacev? - O să ne duelăm!
Cu tot respectul, Majestate, deşi formularea mea n-a fost respectuoasă.
- Am întrebat cine l-a împuşcat. - Maxim şi-a asumat meritul.
- Ce? - O să-l bat până-i dă sângele.
- Majestate, îţi surâde ideea cometei? - Vine o cometă?
- Probabil c-ar trebui să plec. - De ce doar probabil?
Te aştept pe câmp.
Cine l-a împuşcat? Ce s-a întâmplat?
- Am avut un plan. - Maxim. Ne trebuie un nou plan.
Tocmai am auzit vestea.
Rahat! Ce ne facem acum?
Nu pot crede că l-am călărit cândva
şi mi-a şoptit jurăminte obscene când am atins climaxul.
Parcă mi-a zis ceva de genul:
"O să-ţi rup coastele cu mâna goală,"
"o să ţi-o trag în trahee şi o să-ţi mângâi ficatul."
Sună bizar în afara contextului, dar, atunci...
Am explodat brusc. Gata cu amintirile.
Să ne concentrăm pe prezent. Suntem într-o situaţie foarte periculoasă.
Ecaterina?
Presupun că s-a zis cu turneul de capitulare a lui Pugacev.
Este mort. S-a terminat, nu-i aşa?
Nu! Din contră.
Ai lăsat mii de oameni fără liderul lor.
Un grup care se ascunde în spatele unui singur om e uşor de învins.
Dacă oamenii se împart în grupuşoare,
haosul se va dezlănţui până când altcineva va ieşi la suprafaţă.
- Ai o gândire pesimistă, Petrov. - Dar corectă.
Trebuie să decidem ce e de făcut înainte să mai facă ei vreun pas.
Vestea morţii sale ar putea aprinde fitilul.
Oamenii nu ştiu că este mort. Suntem în avantaj.
Cred că trebuie să adunăm câţiva soldaţi, să luăm cadavrul...
Ce idee interesantă. Majestate, trebuie să-ţi asumi moartea lui.
Lumea crede că e Petru al III-lea. Trebuie să declari că tu l-ai ucis.
Ideal ar fi să le arăţi cadavrul, să spui ceva de genul:
"Petru a fost ucis de mâna mea." Apoi faci să plouă cu ghiulele.
Pui capăt succesiunii lui Petru cel Mare, iar ţara va fi a ta.
Cum îndrăzneşti, Patri? Paul e urmaşul lui Petru!
Oare? N-a prea călcat pe la biserică.
Nu facem nimic din toate astea!
Atunci, ce o să facem? Trebuie să acţionăm într-un fel!
La dracu'! M-am săturat de locul ăsta!
Ecaterina!
N-a fost un răspuns clar.
Reacţia ei a fost un răspuns exagerat la o provocare dificilă,
care mă face să-i pun la îndoială competenţa.
Eu numesc asta trădare.
Vrei să spui că nu-i adevărat?
Nu. Asta credeam şi eu.
Trebuie să ne păstrăm calmul şi să rămânem uniţi!
- Da! - Vom reveni.
În plus, vă garantez un lucru.
Vom invada palatul şi-l vom aşeza pe Petru al III-lea la cârma Rusiei!
Îl aştepţi?
Drăcia naibii, Tatiana!
Mi-a zis că vrea să rupă rochia de pe mine.
Am plecat în grabă şi n-am luat destule rochii.
M-am gândit c-ar fi mai uşor aşa.
Nu s-a întors. Ridică-te şi ia ceva pe tine.
Nu ştiu unde este, dar holul e plin de nebuni gata de acţiune.
- Unde o fi? - Probabil cu altcineva.
M-ai rănit.
Dar e în regulă să aştepţi goală un alt bărbat...
Am zis c-o să ne permitem să evoluăm aşa cum ne dorim.
Sau preferi ca mariajul nostru să pună piedică dezvoltării personale?
Pare o decizie dificil de luat.
Trebuie să-i ţii sub control pe sălbaticii ăia până când se întoarce.
Se uită la mine gândindu-se: "Eşti bunul lui prieten. Ar trebui să ştii."
Oamenii sunt nervoşi.
- Ai de gând să rămâi întinsă în pat? - Trebuie să se-ntoarcă.
- Vrei să-ţi aduc ceva? - Mi-ar prinde bine un măr.
Salutare! Scuze. Am dat buzna în apartamentele tale private.
Avem o problemă legată de timp. Îmi pot pune în aplicare planul?
E o idee genială. Poţi distrage atenţia oamenilor de la problemele tale.
Iertare pentru duel. Ştiu că e ilegal, dar am acceptat provocarea.
Se pare că nu mai am aşa de multă putere asupra membrilor curţii mele.
Te-ai culcat cu logodnica lui Petrov?
Nu ştiu ce se-ntâmplă, dar, când stau de vorbă cu o femeie,
se ajunge la sex.
Şi eu simt acelaşi lucru despre treaba asta.
E o situaţie caraghioasă. Nu vreau să mă descriu aşa, dar...
Eşti un afemeiat fără voia lui.
E o descriere potrivită.
Cum este să conduci Rusia?
E o nebunie. Eu am trei oameni în subordine.
E o adunătură de indivizi beţi,
care scuipă venin şi se plâng într-un limbaj hieroglific.
Nu spun că tragem mâţa de coadă. Te rog să nu ne întrerupi finanţarea.
Mi se pare o situaţie complicată.
Oamenii ăştia... "Nu sunt plătit îndeajuns! Nu mai avem biscuiţi!"
"De ce Anatole are biroul de la fereastră?" Rusia este...
Am început să bat câmpii. E un obicei prost. Tind să exagerez.
Un birou cu 80 de milioane de oameni...
Pare o nebunie. Cred că-ţi dă mari dureri de cap.
Capul, mintea, toate mă dor.
Cum faci faţă?
O să-ţi spun un secret.
Nu ştiu.
Am încercat să fiu rău, drăguţ, prietenos, tiranic, dar tot sunt atacat.
Cred că de aia pierd multă vreme cu ochii pe cer.
- Se-ntâmplă aşa cum ai zis. - Ce anume?
Călăreşte-mă!
- Poftim? - M-ai auzit.
- Aşa-i, dar... - Vrei să repet?
Mi-ar plăcea la nebunie să repeţi.
Treci încoace, lipeşte-mă de perete, ridică-mi fusta şi trage-mi-o.
Zis şi făcut.
Nu mai face asta!
Nu mai intra peste mine! Nu ne mai întrerupe!
Nu mai intra peste mine şi peste Petru ca să vezi dacă facem un copil!
Poţi pleca, tinere.
Presupun că nu v-aţi protejat, aşa că împărăteasa
trebuie să facă baie în urzică şi venin de şarpe.
Am venit neanunţată ca să văd ce fac oamenii
şi ca să-i prind asupra faptului.
Ca o veveriţă speriată după ce a fost surprinsă înfulecând o nucă.
Deşi pe plan personal mă bucur că ţi-o trage cineva pe la spate,
mă întreb cât de mult îţi pasă de evitarea unei crize naţionale.
Poţi să-ţi faci de cap cu alţii după ce salvezi ţara de revolte.
Am salvat-o!
Am rezolvat problema. Am salvat şi onoarea lui Petru.
- Lucrurile s-au schimbat. - Şi o să rezolv singură situaţia!
- Când? - Nu-mi mai vorbi!
Când o să ştiu ce am de făcut.
Nu-i un răspuns bun. Gata cu lacrimile şi cu momentele de slăbiciune.
Aşa-i. Dacă mă storci de puteri
o să ai parte doar de lacrimi şi de momente de slăbiciune.
Te macină suferinţa.
- Vrei să pleci? - Nu pot.
- Elisabeta! - Ecaterina!
- Gărzi! - Gărzi!
- Luaţi-o de aici! - Dimitri şi Alexei...
Dacă mă atingeţi acum, n-o să mă mai puteţi atinge vreodată.
- Dumnezeule! - Puteţi pleca, dar mai târziu...
N-am putere asupra nimănui.
Comandantul armatei participă la un duel ilegal, ignorându-mă.
Peste tot în ţară îmi sunt arse portretele.
Numele meu inspiră ură, nu schimbare.
Întreaga mea fiinţă este măcinată de suferinţă.
Şi sunt tot mai sigură că mi-am zis şi am zis lumii
o poveste fantezistă care a adus Rusia în genunchi.
Ştiu că simţi că eşti la pământ.
Sunt la pământ.
Nu pe deplin.
- Tocmai ai călărit un flăcău. - Şi m-am simţit ciudat.
M-am gândit doar că vreau să-l călăresc, nimic mai mult.
Mă interesa doar prezentul şi voiam doar să mi-o trag cu cineva.
- Nu. Mă simt îngrozitor. - De parcă te-ai îndepărtat de Petru?
Da, şi nu-mi doresc asta.
- Trebuie! - Şi dacă nu pot?
Ştiu că suferi, iar mintea îţi e plină de îndoieli, dar trebuie să-ţi revii.
Dacă nu...
Ştii care sunt consecinţele.
Altcineva o să-mi ia locul?
Tu?
Da. Eu.
Poate că e aşa cum ai zis. Ăsta-i destinul meu, nu al tău.
Poate că tu n-ai fost potrivită pentru rolul ăsta, iar eu m-am înşelat.
Eu sunt potrivită pentru asta, iar tu ai fost doar o marionetă
care m-a ajutat să realizez asta.
Isuse...
Lumea te poate pune la pământ de multe ori,
dar trebuie să te ridici şi să porneşti în următoarea bătălie,
ştiind că sufletul nu-ţi poate fi străpuns.
Aşa sunt eu. De un astfel de om este nevoie acum.
Dacă o să mă aşez mâine pe tron, n-o să cedez locul.
Pentru nimeni.
Te iubesc.
Şi eu te iubesc.
Unde este?
Nu trebuia s-o urmăreşti până la Grigor?
E posibil să fi făcut o mică greşeală.
Sau nu. Vom vedea cum o să se termine povestea.
Sper să-i surâdă ideea şi să-şi dea seama că are nevoie de noi.
- Ai decis să faci ceva fără mine? - Am adăugat-o pe Georgina la plan.
Presupun că-i vorba despre un act de trădare dezamăgitor şi prostesc.
Să sperăm că George va pune mâna pe bebeluş şi că va apela la noi.
Haide să fim cu doi paşi înainte.
Ştiam c-o să vii aici.
Doar noi trei veneam aici. Nimeni nu te poate găsi.
Unde-i Paul?
Grigor!
E la loc sigur. Nimeni nu se uită în sus.
Dă-l jos!
Păsările mi-au cam dat bătăi de cap.
- Mai venise şi un urs. - Un urs?
"Păros". A zis cuvântul "păros" după ce am împuşcat ursul.
Ce copil...
Salut!
Avem amândoi haine din blană de veveriţă.
Ţi-ai pierdut minţile?
E cât se poate de clar.
E în regulă. Am venit să am grijă de tine, dragul meu. Ca întotdeauna.
Haide să-l ducem înapoi.
Nu-i în siguranţă la curte. O să vină după el şi după noi toţi.
Nu-i în siguranţă nici aici, agăţat de un copac, Grigor.
Îl putem creşte împreună. Mereu ne-am dorit un copil.
Ba nu. Ai zis că nu ne-am mai putea concentra pe Petru.
Ne-ar revitaliza căsnicia.
- O iubesc pe Marial. - Ba nu!
Este enervant că insişti să tot repeţi asta!
E adevărat. Îl urăşte pe Petru. Situaţia e dificilă şi derutantă.
Când nu e lângă mine, simt o durere în zona pieptului.
Deplâng încontinuu lipsa ei.
Cât despre Petru...
Nu mai simt nimic.
Paul e prioritar. Ăsta-i noul meu motto.
Îl spunem tot timpul, nu-i aşa, Paul? Paul e prioritar.
Sunt de acord. Paul e prioritar.
Trebuie să ajungă împărat şi putem realiza asta.
- Ce? - Sunt foarte pricepută.
- La ce anume? N-am priceput. - La politică.
Prefăcându-mă că m-am schimbat, cred că m-am schimbat cu adevărat.
Dacă situaţia va decurge aşa cum e de aşteptat,
Paul va avea nevoie de un sfătuitor.
Adică de tine?
- Ce naiba? - Tu?
De ce nu eu?
- Nu eşti ca ei. - Nici ei.
Omul nu este ca ei până când decide să fie ca ei.
Ţara asta poate fi schimbată în bine.
De dragul lui Petru.
Trebuie să păstrăm vie moştenirea dragului nostru prieten.
- Nu te ajut s-o omori. A iubit-o. - Pe noi ne-a iubit mai mult timp.
Fă-o pentru el.
Treci încoace! E bine, Paul.
Vezi? Priveşte cum i se mişcă pieptul. Asta-nseamnă că respiră.
Când eşti în pădure, să ciuleşti mereu urechile în urma ta.
Îmi amintesc poziţiile astea.
Le-am încercat pe toate, nu-i aşa?
Pe asta!
Roaba plină cu fructe!
- Mi-a plăcut la nebunie. - Bestie chipeşă!
Minunată fiinţă sexuală!
Pari şovăielnică. Ştii că nu suport asta.
- Mă gândeam. - Nu... Tu te bazezi doar pe instincte.
Omoar-o! Trage-o pe un par lung şi plimb-o prin toată Moscova!
Ia-i locul, cu Paul alături.
Îmi aduc aminte
că m-ai privit în ochii mei de un albastru pătrunzător
şi mi-ai promis că-mi vei proteja urmaşii.
- Lucrurile se mai schimbă. Am evoluat. - Iubirea noastră este eternă.
Eşti mort. Totul este etern pentru tine.
- O iubesc. - Pe mine mă iubeşti mai mult.
Mă tachinezi. Acum îmi amintesc.
Vom avea parte de o partidă de sex fierbinte.
Scapă de ea înainte să fii făcută bucăţele
de foşti cazaci nebuni, îmbuibaţi cu alcool, mânaţi de furie,
care vor să fie împroşcaţi cu sânge ca să-şi potolească setea.
Isuse...
Ştiu. Mă pot folosi de cuvinte ca să descriu imagini apăsătoare.
Din câte ştii, asta-i una dintre multele mele calităţi.
Ştiu.
Şi lipsa empatiei se număra printre calităţile tale.
- Aşa cum ai fost cu Petru. - Cine se îneacă pe cal?
Puştiul ăla.
Monstru fără suflet!
Vrăjitoare obraznică!
Nu glumesc. Chiar cred că eşti un monstru fără suflet!
Ştii că trebuie să preiei conducerea ca să nu mori şi să pierzi totul.
L-ai şuşuit pe Petru cel Mare?
Sper că n-o alegi pe ea.
Poate că aleg altceva.
Aleg ceea ce vreau, nu ceea ce vrei tu.
Târfă hâdă şi certăreaţă!
Ţărănoi surd şi orb!
Dumnezeule! Îmi vine să-ţi rup hainele cu dinţii!
Dar nu poţi face asta.
Poţi doar...
... să pleci.
Probabil că n-ar trebui să particip la duelul ăsta.
Aş submina-o pe împărăteasă în acest moment delicat.
E ca un beţiv care se plimbă pe marginea debarcaderului.
Uneori aşa reacţionează oamenii când inimile le sunt zdrobite.
- O să anulez duelul. - Nu!
Fă-o!
Trebuie să-şi revină şi să conducă!
Sau nu, dacă nu poate.
Mi-am adus aminte de copilărie.
Aveam o mulţime de mere, dar nu voiam să dau nimănui.
Nu voiam nici să le mănânc, nici să fac cidru.
Nu m-am putut decide nici în ruptul capului.
Apoi au putrezit şi am părut un adevărat idiot.
Cred că-i ca o tânără pierdută pe mare,
care vomită în ocean din cauza vântului şi a insectelor nesătule,
care speră ca nişte rechini prietenoşi să-i arate drumul spre casă.
Trebuie să îşi găsească busola, dar a fost orbită de un corb.
Dacă va ajunge în apă,
rechinii vor trebui să...
Fie rechini?
Da.
Iar eu şi armata trebuie să fim pe aceeaşi lungime de undă.
Bine.
Am înţeles.
Bună! Scuze, dar e urgent.
- Hugo, ce cauţi aici? - Ştii ce am mirosit afară?
Acelaşi lucru pe care l-am simţit în Suedia.
Dezastrul.
Regret treaba cu Petru, cu armata.
Înainte să te îneci cu propriul sânge, am zis să-ţi dau un sfat.
Trebuie să fugi.
- Nu pot fugi. - Mă aşteptam la asta.
Te simţi datoare, în mod ciudat, destinului.
"E biroul meu preferat. Nu vreau să-l abandonez."
Paris, Roma...
Nu-mi spune că foştii şefi de stat nu sunt bine primiţi acolo.
Mâncarea, arta... Se întrevede o nouă viaţă.
Trăsura te va aştepta la ora 09:00, în curte.
Ia-l pe Paul. Sau spune-mi unde este şi ţi-l aduc eu.
Urcăm şi plecăm.
Decizia îţi aparţine.
Fie iei decizia corectă, fie mori.
Mori, jigodie!
Grigor! Ce faci?
Arăţi minunat! Aveam nevoie să te văd.
Ce doreşti? În afară de trupul meu, unde intenţia e clară.
Fii soţia mea!
Mă urăşti fiindcă l-am urât pe Petru.
- Mereu o să-l urăsc. - Ştiu. Dar am nevoie de tine.
În liniştea pădurii am simţit un gol în mine.
În el se auzea ecoul sunetelor pădurii.
Urşi, păsări, albine...
Doar tu poţi umple acel gol.
Eşti bucata care-mi lipseşte.
- Serios? - Vreau o viaţă nouă, cu tine.
- Şi eu vreau o viaţă nouă. - Excelent!
Putem merge la conacul meu.
Ridicăm ziduri înalte şi ne vedem de viaţă.
- Eu, tu şi Paul. - Paul?
Trebuie să-l cresc pentru Petru. O putem face împreună.
Poate facem şi noi copii! I-ar prinde bine să aibă un frate.
N-o să-i cresc fiul. Eşti nebun?
Ştiu că-l urăşti, dar e de bine.
Paul va învăţa complexitatea vieţii.
Îl vom pregăti ca să îşi recupereze tronul.
Sau nu. Petru n-a dorit asta. Poate n-o să facem asta.
Nu trebuie să ne hotărâm acum. Îmbracă-te! Trebuie să plecăm.
Mi-ar prinde bine o baie.
Am numai afine printre dinţi.
La dracu'! Eşti foarte trist...
Bărbat frumos şi trist ce eşti...
Ce caută Grigor în cada mea? Credeam că relaţia voastră s-a terminat.
- Salut! Mă odihnesc puţin. - Îmi lărgeşti pijamaua!
Tu l-ai ucis pe Pugacev!
Totul s-a dus dracului acum, monstru pitic ce eşti!
Eu şi Patri avem totul sub control. Stai calmă.
Noi vom fi în siguranţă. Suntem binecuvântaţi.
Nu. N-ai ce căuta în preajma lui Patri!
Nu!
Ajunge!
Ţinând cont că urma să vă căsătoriţi,
poţi considera că ţi-am făcut un bine.
O să-ţi fac şi eu un pui de bine, peste circa un minut.
Nu vă potriviţi!
E neloială. Ea a iniţiat totul!
- Eram prieteni. - Mi-a părut nespus de rău!
Fiecare împunsătură a fost ca un pumnal în inima mea.
- Isuse! Serios? - Voiam să ştii ce rău îmi pare!
La un moment dat, mi-a luat-o în gură.
Şi eu mă holbam la portretul tău.
- Cel cu setterul roşu. - Ador tabloul acela!
Mi-am zis: "Treaba e gravă. N-ar trebui să se însoare cu ea."
Ne putem grăbi ca să nu te împuşc în ceafă?
Să începem!
- Minunat! Am ajuns la ţanc. - Majestate, este treaba noastră.
Dar am făcut duelurile ilegale.
Dar astea sunt regulile în Rusia. Păreţi să vreţi să trăiţi aşa, corect?
Da!
De fapt, aş vrea să-l înlocuiesc pe Nikolai.
O propunere ridicolă.
- Lucrul ăsta e permis? - Da.
Excelent! Nikolai, du-te acolo!
Aş vrea să te contrazic, dar...
Eu sunt împărăteasa, iar tu eşti un laş care nu vrea să moară.
Bine spus.
- Explică-mi... - Nu te pot împuşca.
Nu e problema mea. Eu te pot împuşca.
- Excelent! - Să începem!
Zece paşi. Vă întoarceţi şi trageţi.
Unu, doi, trei...
Trebuie să respectaţi regulile Ecaterinei cea Mare!
Dacă nu vă convine, părăsiţi curtea.
Petrov, camera de război, o oră. Trebuie să facem planul.
O să vin!
Da, e nasul meu.
- Dă-mi-l! - Mergi acasă, Grigor.
Are nevoie de mine!
Nu-i adevărat.
Tu ai nevoie de el.
Dar ea are mai mare nevoie de el.
Dacă mi-l iei pe Paul, o să te omor într-o bună zi
într-o manieră foarte ciudată!
Mergi acasă, Grigor.
- Nu mai am casă. - Nu-mi pasă.
Vei fi împărat, aşa cum a vrut bunicul tău.
Şi mă vei avea alături.
Voi fi umbra ta protectoare, ghidul tău la curte.
N-a păţit nimic, Paul.
Vezi cum i se mişcă pieptul?
Hai să-l găsim pe unchiul Patri!
Uite pe cine am găsit!
Extraordinar!
- Tatiana? - Da?
Tu erai... Îmi mai poţi aduce un măr?
Ar fi mai sexy să stau pe burtă ca să mă penetreze din spate?
George şi Paul vin încoace. Cred că vine şi Grigor.
- Şi Pugacev? - Nu ştiu nimic de el. Dar ce contează?
Cu toţii trudim în numele lui Petru şi al lui Paul.
Ăştia sunt la mâna mea!
Ne prefacem că ne-a trimis el ordine. N-au cum să verifice.
Uită-te la tine! Ce isteţ eşti!
Şi mi-ai adus un măr. Treci încoace!
Chiar pe tine te căutam.
Ca să-mi spui iarăşi cât de oribil a fost?
Ştiu ce mi-a făcut.
Ştiu c-a fost un om groaznic, un conducător groaznic etc.
Ştiu că m-a manipulat, că m-am adaptat la rigorile lui.
Dar l-am iubit. Şi cei doi vor fi mereu în inima mea.
Înţelege!
Înţeleg. Şi tu trebuie să înţelegi că pot contribui!
Trebuie să fac ceva important. Şi ai nevoie de cineva ca mine!
Ce sunt alea?
Corespondenţa dintre Patri şi Pugacev.
El a aprins focul şi l-a convins pe Maxim să-l omoare.
Am o perspectivă sumbră asupra omenirii.
Ştii de ce?
Fiindcă am parte numai de nenorociri.
Oamenii sunt nişte jigodii. De asta ai nevoie de mine!
Patri...
Să mergem!
Prin puterea pe care mi-a conferit-o Dumnezeu,
îl binecuvântez pe acest copil, ca să facă munca Domnului
când va deveni conducătorul Rusiei.
Tragi de timp. Grăbeşte-te, Patri! Treci la cununia religioasă.
- Dumnezeu l-a ales... - Ce câine isteţ!
- Scuze c-am întârziat. - Ignoră-i!
Dar să nu uităm că suntem implicaţi în asta.
- Fie! - Fie!
Dumnezeu te-a ales şi te-a binecuvântat,
Paul Petrovici Ilici Vasiliev Alekseevici Romanov.
- Ce nume lung? - Ai răbdare!
- Spune amin! - Dacă spui amin, te spulber!
Hugo, nu mişca!
Eşti pe cale să mori. Lasă-l jos, Patri!
N-o să te împuşte. Spune-o!
Nu-mi place privirea lui.
Eşti perspicace. Lasă jos copilul şi fă paşi!
Jigodie!
Eşti conducătorul ales de Dumnezeu.
- Amin! - Da!
Patri!
Împărăteasa a solicitat prezenţa imediată a patriarhului.
Trebuie să plec.
Suntem la jumătate. Facem totul pentru Petru şi pentru Paul, scumpule.
Noi doi suntem istorie.
Sinceră să fiu, am pus ochii pe altcineva pe termen lung,
aşa că sunt de acord.
Mă simt ciudat de bine.
- Te-ai aşezat... - Da.
Împărăteasă, te rog să mă ierţi.
Am tendinţa să fiu pătimaş din prea multă loialitate.
Şi acţionez pentru binele tău, din iubire.
Şi sunt ucigaş. Ăsta e Maxim.
Ia loc, Maxim!
Împărăteasă!
Bună, Patri!
Vreau să-ţi mulţumesc pentru Pugacev.
Nu înţeleg...
Patri, nu mă insulta cu minciunile tale,
cu atingerea pasională a rozariului sau cu aerul tău de nevinovăţie.
Eram prea îndurerată ca să pot căsca ochii.
Dar ai fost mereu omul care mi-a oferit soluţii.
Am împuşcat recent un om în cap, în loc să mă sinucid.
Şi atunci pare-se că m-am trezit.
Acum văd totul clar.
Bine. Aşadar...
Te-am rugat să mă educi în complicata artă a politicii, nu?
Da.
A fost o lecţie bună. Îţi sunt recunoscătoare.
A fost doar efortul tău sau ai avut ajutoare?
Meritul este numai al meu.
Am făcut-o din iubire pentru tine. Nu voiam să scape de sub control.
Dar haide să rezolvăm problema şi să arătăm Rusiei imensa ta putere!
Haide!
Biserica va spune în toată ţara că a cerut un semn de la Dumnezeu
pentru confirmarea destinului Ecaterinei pe tronul Rusiei.
Le vei spune ora şi data când vor vedea acel semn pe cer.
- Cometa? - Exact.
- Excelent! - Au nevoie de o poveste.
Ăsta este primul pas. Marial are întreaga proclamaţie.
- Ce ai păţit? - M-a împuşcat împărăteasa.
Maxim, am nevoie de un general.
- Poftim? - Sunt pregătit!
Serios? Are patru ani!
Vreau să primeşti laudele pentru uciderea lui Pugacev.
Vei merge într-un turneu
ca să prezinţi povestea morţii cazacului Pugacev.
Apoi te aşteaptă Academia Militară din Vladivostok.
Vei studia acolo şi vei reveni la dreapta mea.
- La Vladivostok? - Acolo sunt cei mai buni croitori ruşi.
- Interesant. Dar, Marial... - Am acceptat, pentru binele Rusiei.
- Te voi vizita des. - O dată pe an e suficient.
Velementov, vei prezenta în Sud povestea morţii de pe lac.
Petrov, tu vei merge la Moscova
ca să anunţi moartea împăratului Petru al III-lea, dezlănţuind...
Te rog să spui o salvă de ghiulele!
- Ghiulele! - Excelent!
Normal că el primeşte ghiulele.
Marial, vei pregăti o declaraţie
în care pui moartea lui Petru pe seama hemoroizilor.
În alta dai vina pe variolă.
Iar în alta vei spune c-a fost ucis în lupta cu rebelii.
Vei spune şi că sunt fiica lui Petru cel Mare.
Ador noua mea funcţie!
Toată lumea va primi povestea dorită.
Iar eu voi avea flexibilitate.
Patri, era să uit... Străjeri!
Luaţi-l de aici! Rupeţi-i sutana, rupeţi-i barba
şi îngropaţi-l de viu!
Apoi urinaţi pe mormântul lui în semicerc.
- Poftim? - Acum!
Credeam c-ai înţeles!
Staţi aşa!
Biserica deţine 500 000 de şerbi.
Vei semna documentul ăsta şi-i vei elibera.
N-am s-o fac!
Vor primi şi zece milioane de acri, 25 de acri pentru fiecare şerb.
Ţara va lansa un mare experiment fără ca boierii să-mi dorească moartea.
Sper să-i fac să elibereze şerbii de ruşine.
Dacă nu semnezi, mori!
Am înţeles.
- Bine. - Mulţumesc.
Daţi-mi drumul!
Credeai că te voi elibera? Ce drăguţ!
Luaţi-l de aici!
- Ecaterina! - M-ai înşelat!
Consideră că m-ai şcolit.
- Decapitaţi-l! Îi vreau capul. - S-a făcut!
A fost foarte palpitant.
Locul tău.
Parcă spuneai că n-o să te ridici.
A fost un ultimatum.
Un ultimatum bun are o doză de dramatism.
Poţi pleca.
Bărbate!
E o zi propice pentru uciderea împărătesei.
Foc!
La dracu'!
Jigodie!
N-a fost mâna destinului. A fost mâna mea.
Traducerea şi adaptarea ALEX HANGANU