Oletko miettinyt, mitä aiot sanoa?
Pietari on kuollut. Tuo mies on huijari.
Meillä on pamflettejakin.
Ja Katariina Suuri, jumalauta. Kohtalon nainen.
- Täynnä älyä ja nokkeluutta. - Herkullisessa kehossa.
Äly on tärkeämpää, horo. Menet aina vehkeet edellä.
Olette kuin kiukkuiset kissat ämpärissä.
Luulin saman miehen naimisen yhdistävän naisia.
Tekeekö Grigor sen jutun sormilla ja hyristen?
Saimme vastauksemme. Opetin sen hänelle.
Tutustumisorgiat hovin 16-kesäisille.
Se on outoa, kun hän tekee sitä.
- Melodia on outo. - Kuin marssiorkesteri.
Keskellä sensuellia kokemusta...
Hän on silti hyvä pano.
Olkaa hyvät.
Olemme perillä. En tiedä, mitä muuta sanoa.
Keksin sen vielä, tai sitten en. Onko teillä kumkvattia?
Minun tekisi sellaista mieli.
- Nai heitä silmilläsi. - Tietysti sanot noin.
Aja!
Helvetti. Olipa intensiivistä.
Helvetin saksalainen ämmä!
Heitän ruumiisi Pietarin jalkojen eteen.
Kiitos.
Oletat, että tähtäsin häneen.
- Oletko kunnossa? - He tosiaan vihaavat minua.
Arvostan, ettette vakuuttele muuta.
Siitä ei ollut apua, kun lopetin ja aloin itkeä.
He haistoivat heikkouden.
Pietarille!
Mies juoksee vaunujen vierellä.
Ammunko, vai odotammeko, että hän väsyy?
- Ammu. - Näettekö? Tulette toimeen.
En voi olla ajattelemasta sitä.
Olemme olleet täällä päiviä ja nyt tiuskimme toisillemme.
En voi tappaa omiani, Agnes. Se on ihailtavaa.
Ymmärrän.
Paitsi sitä, että melkein saimme Ruotsin, -
sillä et kestä nähdä verta.
Nyt piileksimme huoneessamme, ja aina, kun tartun haarukkaan, -
ajattelen iskeväni sen naamaasi.
Näetkö? Tiuskimme.
Mennään ulos. Siellä tapahtuu jotain.
En usko.
Hän olisi jo tappanut meidät, jos haluaisi.
Aivan. Muut voivat vielä haluta tappaa meidät.
Minulla on hyvä tunne. Hugoland tuskin on vielä kuopattu.
Visionäärinen idea. Olen tulevaisuus. Tiedän sen.
En ole mikään vanha kuningas, olen jotain aivan muuta.
Minulla on oudon hyvä tunne. Tulevaisuus odottaa ottajaansa.
- Vihaan sinua. - Mahdotonta. Mennään.
Hugo.
- Mitä me teemme? - Liitymme Pietarin rinnalle.
- Pietari on kuollut. - Onko?
- Ilmeisesti. - Niin väitetään, muttei ole ruumista.
Elisabet päätti, ettei sitä haeta.
- Pietari on siellä. - Kaksoisolento, Tatiana.
Pietari oli täällä kapinan alkaessa.
Oliko? Vai oliko se kaksoisolento? Katariina salasi kaiken.
Helvetti. Tuo on mielenkiintoista.
Ajattele kiellettyjä ajatuksia, Arkadi.
- En ymmärrä, mutta... - Me lähdemme hänen rinnalleen.
Pugatšov on vallannut Moskovan.
- Selvä, kiitos. - "Selvä, kiitos"?
- Kuulitko sinä minua? - Pugatšov on vallannut Moskovan.
- Helvetti. - Katariina.
- Petrov ammu heidät. - Selvä.
- Päähän vai perseeseen? - Molempiin.
- Jonkun on autettava häntä. - Ei jonkun, vaan minun.
- Maksimia pitää syöttää. - Outoa, mutta herttaista.
Elisabet.
Paavali on vihittävä keisariksi.
Hän on Pietarin poika, ja Katariina on pulassa.
- Älä yritä syyttää minua. - Olenko minä väärässä?
Onko se tehty?
- Mitä sinä teet? - Tämä on vain peliä.
- Eivätkö ne ole ladattu? - Yhden pitäisi olla.
Tuo. Mielenkiintoista.
Kaikki hyvin?
Olen hieman huolissani sinusta.
En vain keksi miksi. Ei se ole hauskaa. Mikä on?
Et välitä tilanteen vakavuudesta, ja nyt tämä.
- Sinun on ryhdistäydyttävä. - Yritän.
- Laittamalla aseen ohimolle? - Se on testi.
Tulin Venäjälle ja tunsin jotain.
Kohtalon, tai sepitin itselleni tarinan.
Päästäkseni tosiasiasta, ettei Pietari rakastanut minua.
Jos kyse on kohtalosta, en nosta väärää asetta.
Hulluutta.
Jos kyse on kohtalostani, Pugatšov ei voita.
Jos kyse on harhasta, kansa vihaa minua.
Rasti ruutuun. Hän etenee ja voittaa.
Aion ravistaa sinua lujasti ja toivon, -
että asiat loksahtavat paikalleen aivoissasi.
Myönnän, että on huono hetki eksistentiaaliselle dilemmalle.
Ankka, jota nokitaan hengiltä, yhtäkkiä epäröi nokkansa käyttöä?
Helvetin huono hetki!
Se on minussa.
Tai ei se tunnu siltä. Ajattele Pietaria.
Hänellä oli tarina kohtalosta, mutta niin ei ollut.
Se oli harhainen tarina, joka johti kuolemaan.
- Et ole hän. - Mikä minussa on erilaista?
- Sinulla on kohtalo. - Hauskaa.
Ja totta aseiden perusteella.
Missä Paavali on?
- Turvassa. - Hoet tuota.
En halua sotkea häntä tähän.
Hän syntyi tähän. Tästä emme pääse.
Onpa hyvä omena.
Hänet on vihittävä.
Ei.
- Raivostunut? - Riekaleina, kuten hallintasi.
Pugatšov esittää Pietaria ja väittää valtaasi laittomaksi.
Sinun on vihittävä Paavali.
- Mietin asiaa. - Hän on Moskovassa.
Ei ole aikaa ajatella.
Anna minun auttaa sinua. Minä tiedän.
Niin tuntuu aina olevan.
Miksi valtaistuin ei ole kohtalosi?
- Olet etevä. - Se ei ole minulle.
Palvelet miehiä, mutta miksi et sinä?
Sillä sinussa ei ole sitä, tai et ole edes kuvitellut sitä?
Olet kertonut itsellesi sitä tarinaa.
Katariina, en halua kuvitella muuta kuin sinut hengissä.
Ettemme katso ikkunasta -
ja näe joukkoja vyörymässä leikkaamaan kalpeita kaulojamme.
Vihi Paavali ja toimi Pugatšovia vastaan.
He pitävät häntä Pietarina.
Jos tapan hänet, he luulevat, että tapoin mieheni.
En halua sitä tarinaa Paavalille, tai Pietarillekaan.
Hän halusi perinnön.
Tämä ei voi olla se.
Jukra.
Se on vaikeaa. Olla ilman häntä.
Se, missä häntä ei olisi. Eli...
Kaikkialla.
Niin.
Marial, päästä minut vapaaksi.
- Olet huono vaimo. - Pelastan henkesi.
Pitää hyvittää tekoni.
Väitin tappaneeni hänet.
- Nyt näytän hölmöltä. - Niin sinä näytät.
Uskomatonta. Luulin, että avioelämämme sujui.
Pitääkö muistuttaa, että olet lapsi?
Olen miehesi. Ansaitsen kunnioitusta.
Olisi mukavaa, jos avaisit siteet, kulta.
Marial!
- Olet mahtava. - Hänenä!
Tatiana, olet kuin silkkiä.
Kyllä! Ja olet aina halunnut minua.
Olen aina halunnut sinua. Olet kuin kesäpäivän herkku.
Kyllä! Puhu ruoasta! Kyllä!
- Olet sieniä. - Kyllä!
- Stroganov. - Kyllä!
Kohokas...
Onko joku nähnyt Pu... Siis keisari Pietaria?
Arkadi! Ystäväni ja oikea käteni. Mitä olemmekaan kokeneet yhdessä.
Kyllä vain.
- Ystävät, mitä sanomme? - Pietari! Pietari!
Pietari! Pietari! Pietari!
He vihaavat häntä. Pugatšov on Moskovassa.
He leikkelevät lihamme shakkinappuloiksi.
Me olemme seuraavana.
Sitä tarkoitinkin nappuloilla. Pysytkö perässä?
- Grigor. Kuuletko sinä? - Ajattelen Paavalia.
Niin me kaikki. Katariinan on vihittävä hänet.
Pietari ei halunnut sitä. Sitä ei tehdä.
Marial tulee. Halunnette varoituksen, -
kun puhutte petollisen jännittäviä asioita.
- Lakkaa kuuntelemasta! - Madame Dymova.
Intohimosi on...
- Kiitos, Petra. - Kyllä. Tulet kiittämään minua.
Olen hänen kanssaan pulassa.
Grigor.
- Voimmeko me puhua? - Me puhumme.
Avioparit toisilleen. Puhu Maksimille.
- Pelastin juuri henkesi. - Niinkö?
Olen täynnä katumusta, tuo lienee suurin. Grigor.
- En pysy perässä. - Emme voi luovuttaa.
Voitte, jos tarvitsette toisen mielipiteen.
- Hiljaa! Grigor. - Kaikki vain puhuvat.
Pelkkiä sanoja.
Ne eivät merkitse minulle enää mitään.
Pietari on kuollut. Me emme.
Kaikki ovat minulle kuolleita. En välitä teistä kummastakaan.
Joskus hän näkee naulan ja hän on vasara.
Odottamatonta. Saa minut kosteaksi.
Hän tarkoitti sinua, ei minua.
Niinkö? Kosteat silmäsi väittävät muuta.
- Painu nyt helvettiin. - En.
Asun täällä mieheni kanssa.
Irti hänestä!
Pysy siinä.
- Oletko tosissasi? - Pitääkö muistuttaa?
Hyvä on sitten.
Huomenta, Paavali. Miten sinä nukuit?
Älä syö sitä. Minulla on vaikka ja mitä.
Saksanpähkinöitä, kyyhkynrintaa.
Perseeltä maistuvia juustoja. Isäsi piti niistä. Vodkamaitoa.
Hurraa.
Sinun syödessäsi...
Isäsi rakasti musiikkia.
Hän haluaisi samaa sinulle.
Syö, niin minä soitan.
Pietari! Pietari! Pietari!
Taas yksi voitto, ystäväni!
Olemme jatkossakin voittoisia.
Minä olen Venäjän todellinen keisari! Jumalan valittu!
Hurraa!
Katariina tuhotaan, -
sillä on hän pahuuden käsikassara.
Kukaan ei tiedä paremmin, -
millainen hirviö hän on, - kuin paras ystäväni Arkadi!
Sydämeni pakahtuu onnesta, sillä olen taas ystäväni luona.
Pietari III!
Juhlitaan!
Huomenna tuhatpäinen joukkomme -
ottaa tämän maan takaisin!
- Herää, paksu paska. - Hurraa.
Kaikki pukeutuvat parhaimpiinsa.
Nain kaikkia halukkaita.
Minä haluan!
Missä Jean-Pierre on?
Haluaako joku Crêpen?
Olen hieman tolaltani. Sanoit vain kerran.
Poliittista, Arkadi.
Georgina teki sen Grigorin vuoksi, minä sinun.
- Ymmärrätkö, ettei se ole hän? - Kyllä. Luulen niin.
Olemme vihdoin numero kaksi. Ole hyvä.
Pikkupurtavia, hanhenmaksaa, ostereita, sitä sipulimehua.
Arkadi, käy ruokalista läpi Jean-Pierren kanssa.
Tietysti, Pietari. Hurraa.
Isälläsi oli oma tyylinsä, jota en osaa toistaa.
Se ilo jää sinulta tuntematta.
- Pillu. - Hurraa, Paavali!
Vodkamaitoa.
Kyllä. Kyllä!
- Upeat verihyytymät. - Hyvä, että viihdyt.
Tarvitsen jotain kipuun. Vodka ei auta.
- Entä, jos vain parannan sinut? - Hauskaa.
Kolme päivässä. Kuukauden päästä kaikki on kunnossa.
Mitä? Isälläni oli sama juttu.
Hän kuoli siihen.
Hoito kehitettiin pari vuotta sitten.
Jos joku lukisi pamflettejani.
Mutta ei niitä kukaan helvetti lue.
Aivan. Luulit kuolevasi, joten vedit kaiken perseelleen.
Nyt Pietari on kuollut, etkä ole sotilas.
Opetus on: lue pamflettejani.
Yllättävää, ettei hän tappanut sinua ja Hugoa, mutta hänkään ei voi hyvin.
Naisikohan Elisabet minut?
Tunsit hänet, kun hän oli Pietari Suuren kanssa.
Minä en siis kuole?
Se tuli jo selväksi. Minä puhuin toisesta asiasta.
Päästääkö hän siitä miehestä koskaan?
Hän oli jumala, eikä mies.
Hoidin hänen visvasyyläänsä. Hän on mies.
- Helvetti. - Tunnet itsesi typeräksi.
- Niin. - Siihen ei ole hoitoa.
Jep. En kuole. En.
En kuole.
En kuole!
Sivuutan sen, että kieltä oli paljon.
Ilmeisesti muka-Pietari valtasi Moskovan.
- Saan vahvan... - Déjà-vun?
Sinäkin? Paska. Tarvitsemme ystäviä.
Tiedätkö, ketä ei hovissa tapeta?
Hyödyllisiä.
Katariina ei käy. Ehkä hän vain unohti meidät.
Sitten hän muistaisi, että meidät piti tappaa.
Hyvää tilannetajua. Seuraavaksi paras vaihtoehto?
- Teenkö jotain väärin? - Useita asioita.
Kielesi taipuisuus, -
sekä rytmin muutosten puute, -
joka hätkähdyttäisi ja johtaisi kliimaksiin.
Ei se siitä johdu, vaan Katariinasta.
Tämä kapina, minä, Pietari. Missä Paavali on?
Ja päädynkö minä pihveiksi kasakoille?
Tavallaan kiehtova tapa lähteä.
Aivan. Aioin kosia orgasmisi jälkeen.
- Mitä? - Hetki lienee huono.
Aina, jos tarvitset ohjausta.
Vai onko?
- On se. - Vai onko?
Ehkä synkkä tyhjyys sisälläsi -
täyttyisi lääkärin rakkaudella.
Rakastan vain yhtä.
Pietari Suuri on kuollut. Sinä elät, minäkin.
Jos muutan kieleni toimintaa.
- Kaikki sujunee. - Huono hetki?
Ei. Kiitos, Vinodel. Voit mennä.
- Ajattele sitä. - En.
- Hugo, miten jalkasi. - Hyvin kivulias.
Erinomaista.
Ajattelimme sitä, mitä voisimme tarjota Venäjälle.
Kuolema oman käden kautta sopisi.
Katariina suhtautuu siihen oudon ristiriitaisesti.
- Hän antaa meidän elää? - Ehkä ei.
- Hän on hankalassa paikassa. - Hänellä on ongelmia.
Kapina. Arvaa mitä. Tuttu juttu. Minulla olisi ajatuksia.
Muilla täällä ei ole kokemusta kuninkuudesta.
- Epäonnistunut kuningas. - Tunnen sudenkuopat.
Virheet, joita välttää. Lisäksi: Hauska, -
loistava strategi, ovela. Varastin armeijanne.
Arka paikka, mutta maininnan arvoinen.
Lisäksi olen melko voimakas rakastaja.
Se on ennemminkin satunnaista.
Kuitenkin Vinodel jätti kylmäksi, ja kuten voit huomata, -
olen etevä kieleltäni, joten olen mestari alakerrassa.
- Kaltaiselleni olisi käyttöä. - Tosiaan.
- Nuolenko, vai... - Etsit Paavalin.
Fantastista.
Agnes, sinä voit jäädä.
Nappaamme hänet ja neuvottelemme.
Petrov vastaa nappaamisesta.
Pari asiaa. Eri mieltä nappaamisesta.
Se saisi joukot iskemään Pietariin.
Siitä ei neuvotella, älä pue erimielisyyttäsi sanoiksi.
He kokoontuvat Moskovassa.
Hyökkäyksen sijaan, joka menisi verilöylyksi meille, -
miliisille, eläimille ja rinkelimyyjille.
Eristämme hänet lavalle ja tarkka-ampuja hoitaa hänet.
Hänen on kuoltava heidän edessään. Ampuja ei saa selvitä.
Ja jos kuuntelisit käskyjäni?
Velvollisuuteni on tarjota peittelemättömiä neuvoja.
- Oletpa itsevarma. - Se pitää paikkansa.
Johtuu osittain komeudestani.
Elämä on ollut minulle helppoa, kuten tiedät.
Elämäni on ollut yhtä tilaisuutta ja tuheroa.
Otin siitä kaiken kunnian. Kerran hairahdin.
Se johti ihottumaan kasvoillani ja rähmäisiin silmiin, -
ja kuten epäilin, putkeni katkesi.
Ymmärsin nokkeluuden ja kurinalaisen ajatuksen kantavan pidemmälle.
Toisaalta pieni kömpelö mies pani morsiantani, joten sekin.
Puhumme asian vierestä.
Pidän Petrovin suunnitelmasta. Tapetaan hänet.
Voinko kysyä jotain, Petrov?
Kun olet taistelun keskellä luotien viuhuessa ohitsesi -
ja miesten kaatuessa ympärilläsi kuoleman uhan alla, -
mitä ajattelet sen olevan?
Uhkaavaa kuolemaa, sallimusta, kohtaloa, mitä?
Onnea. Typerää onnea.
Niinkö? En ole uskonut onneen.
- Tiedän, ettet halunnut nähdä minua. - En haluakaan.
Olen todella pahoillani.
Olin idiootti, typerä vanhus.
Humalluin omista tarinoistani.
Olen tuottanut sinulle pettymyksen.
Kadun sitä loppuelämäni.
Luulin kohtalon lyöneen viimeiset korttinsa pöytään.
Kuitenkin näyttää siltä, että elän pitkään. En kuolekaan.
Vinodelin pamfletteja pitäisi lukea. Säästyisimme murheilta.
- Typerää onnea. - Tai loogista.
Puhut lääkärille, kun sairastat.
- Ihanaa. Kuitenkin. - Ilahduttavia uutisia.
On helpotus, että se huojentaa.
Pugatšov on Moskovassa. Tiedän, mitä tehdä.
Asia on hoidossa.
Anna minun kertoa suunnitelmani. Tarvitsette hänet elävänä.
On paljastettava, ettei hän ole Pietari.
Hän on vain typerä alhainen kasakan torakka.
Vaihdat hänen henkensä kiertueeseen, -
jolla hän myöntää, ettei ole Pietari, -
ja näin hankkeensa kuivuu kasaan.
- Sitä minäkin ajattelin. - Täynnä ongelmia.
Valitsemme Velementovin suunnitelman.
Jos hän jää eloon, oli hän typerys tai ei, kapina ei laannu.
Ilman päätä, ruumis ei toimi.
Jos tapamme hänet, hän jää Pietariksi.
Se tarina jää vaivaamaan Paavalia.
- Aivan. - Velementovin suunnitelma.
Petrov, hoida asia.
Se oli suunnitelmani, voin hoitaa sen.
Hän johtaa armeijaa. Mukavaa, että olet elossa.
- Niin. - Menkää.
Hovi on kauhuissaan Moskovan uutisista.
Sinun pitäisi hälventää pelkoja.
Toivottavasti ilman taukoja ja itkua.
- Fatalismi koituu kohtaloksesi. - Tai sitten ei.
En voi olla pitämättä Petrovin suunnitelmaa parempana.
Haluat tappaa, sillä hän muistuttaa Pietarista.
- Ei ollenkaan. - Hän on ruma ja roisto.
Hän vain sanoo sen, mitä kansa haluaa kuulla.
- Miten niin? - Niin, Marial. Mitä sinä tarkoitat?
- Hänessä on jotain. - Mistä tiedät?
Olin helvetti palvelija.
Polkumme kohtasivat.
- En tiennyt tuota. - En minäkään. Kerro, Marial.
Ei mitään ihmeellistä. Hänessä on jotain.
Ilmaisutapa, tai jotain.
Ihmiset vastaavat siihen. Pidän tästä suunnitelmasta.
Minullakin on ilmaisutapani.
Saahan vainu Paavalista, koira.
- Paras ruumiskoiramme. - Kai se löytää eläviäkin?
- En ole kokeillutkaan. - Mihin ruumiskoiraa tarvitaan?
Yksityinen asia. Tarvitsen häntä huomenna.
Hovissa riittää ruumiita, tuon hullun ämmän ansiosta.
Voinko sanoa pari asiaa?
Tiedän, että olette huolissanne ja ilmassa on paniikkia -
Moskovan tapahtumien johdosta.
Haluan teidän tietävän, -
että mitä ikinä tapahtuukaan, niin tapahtuu.
Meillä on suunnitelma. Pugatšov.
Toistakaa perässäni. Pugatšov ei Pietari III.
Koko maa saa tietää sen.
Hänet hoidetaan. Uhka poistuu yltämme.
Me olemme voittoisia.
Kiitos, Georgina. Hyvin sanottu.
Nauttisimmeko teetä ja kakkuja?
Se kuvastaa hyvin kuinka vähässä vaarassa olemme.
- Katariina Suuri! - Hurraa!
- Hän katsoi minuun. - Katsoo yhä.
Hugo ja Agnes ja koira.
Voimmeko ilmaista, miten pahoillamme olemme Pietarista.
- Hän oli kuin veli minulle. - Hän teki valintansa.
Ja sinä päätit säästää meidät?
- Olisi mukava saada selvyyttä siihen. - Minun kai pitäisi.
Mutta onko se teidän syytänne?
Halusitte maanne, Pietari itsekunnioituksensa, -
minä halusin mieheni elävänä takaisin.
Me kaikki epäonnistuimme, joten kärsimys on osamme.
Kiitos, Smolny. Miten ystävällistä.
Mantelia. Miten maukasta.
Saisinko minäkin?
Totisesti.
Helvetin idiootti, Smolny.
Syytät turhaan keisarinnan myrkyttämisestä.
Manteli? Arsenikki. Kaikki tietävät sen.
- Miksi et tapa häntä? - Sillä olen sitä nokkelampi.
- Heippa, pikkumies. - Hienoa. Vapauttakaa minut.
- Vastanaineiden juttuja. - Eikö vain?
Muistatko, kun lukitsit minut komeroon.
Löit naulan siihen tunnin välein.
Yhtäkkiä naula ilmestyi. Intensiivistä.
Se seksi, kun vapautin sinut.
Meillä oli pikku riita. Päästäkää minut.
Ei saa sotkeentua toisten liittoihin.
- Minua pissattaa. - Onko Paavali hänellä?
Ehkä. Päästäkää, niin kerron.
Kerro, tai koira raatelee naamasi.
En.
Heippa.
Olet niin söpö.
Kiitos.
Täydellistä.
- Onko hän kunnossa? - On. Palaan hänen luokseen.
Elisabet etsinee häntä. Ehkä muutkin.
Oletko sinä kunnossa?
- Hiukan vain arsenikkia. - Arsenikkia?
Kerro minulle tarina hänestä.
Muistan kidutusillallisen jälkeen, -
kun hän kertoi rakastavansa sinua, -
hän tuli huoneeseeni täristen, hän ei ollut tuntenut ennen niin.
Päivien ajan hän pyysi minua maistamaan asioita.
Hän koki kaiken vahvemmin.
Metsä sykki, osterit aaltoilivat kuin meri.
En tiedä.
Hän sanoi, että olit tuhonnut hänen vanhan maailmansa -
ja korvannut sen uudella loistolla.
Mukava tarina.
Ehkä menet Vinodelin luo.
Nukun tämän yli, tai en.
Sano Paavalille, että rakastan häntä.
Sinä tunnet hänet. Pugatšovin.
- Miten hän teki sen? - Mitä sinä tarkoitat?
Innosti tuhansia kapinaan, vaarantamaan henkensä.
Hän oli idiootti.
- Marial puhui ilmaisutavasta. - Miten hän sen tietäisi?
- Mihin koira oikein meni. - Paska. Grigor. Hän tappaa sinut.
Tämä on ongelma.
Kyllä. Se on ase. Hyvät vaistot.
Heippa. Pari juttua.
Revin henkitorvesi ja käytän sitä pillinäni.
- Tai meistä tulee ystävät. - Ystävät?
- Oletko sinä sekaisin. - Me molemmat suremme.
Ystävämme kuoli. Tunnen outoa syyllisyyttä.
Sillä se on saatana syytäsi!
Ehkä se johtuu siitä. Mielenkiintoista.
Haastava ystävyys. Parasta.
Vasaroin kallosi pulveriksi. Hyvin hitaasti.
Sinä et ole valmis kuuntelemaan. Ymmärrän.
Olet surullinen. Ymmärrän. Minäkin.
- On opittava elämään yhdessä. - Tai...
- Pidän tuosta. - Poltan sinut elävältä!
Pidin sinusta aina.
Perkele!
Paavali on kaikkein tärkein...
Saatana.
Sinä olet nähnyt hänet, etkö vain?
- Mitä? - Pugatšovin.
Puhuit hänen ilmaisutavastaan.
- Niin. - Olet ollut hänen kokouksessaan.
Niin olen. En valehtele sinulle enää.
Arvostan sitä. Ja?
En osaa selittää sitä.
On hetkiä, joina tuntuu, että hän ymmärtää.
Ehkäpä minun pitää nähdä se itse.
Mennään sitten.
Valmistelkaa vaunut Moskovaan.
- Pyysin odottamaan! - Sano se koiralle.
Mitä te täällä teette?
- Katso. - Hän antoi hänet Grigorille.
Kenet?
- Kiitos ajastasi. - Paavalin?
Emme sanoneet niin. Kävimme vain moikkaamassa.
Ei hätää.
Voi sentään.
Metsä ei ehkä ole turvallisin paikka sinulle, Paavali.
- Oletko kunnossa? - Pörröinen.
Jep, pörröinen oli.
Pakenetko sinä?
- Sytytit liekit ja... - Minä sammutan ne.
- Olen sinulle hyvin vihainen. - Tee se uudelleen.
En, jos nautit siitä.
- Tilanne voidaan yhä pelastaa. - Suunnitelmasi?
- Tapan hänet. - Hyvä. Pystytkö siihen?
Pelkään, että imet vain hänen kieltänsä.
Saitko sinä Paavalin takaisin?
Et sinäkään tee osaasi.
Olemme vaarassa menettää kaiken sinun vuoksesi.
Anna minun sitten toimia.
Villitsevää.
Kaikkea tapahtuu, Paavali.
Venäjällä tosin aina tapahtuu.
Sinun pitää tietää se.
Monet haluavat tappaa äitisi -
isääsi esittävän miehen puolesta.
Lisäksi sinut halutaan vihkiä.
Kuin selkääsi asetettaisiin maalitaulu.
Karhun suuhun päätyminen olisi siunaus.
Isäsi ei halunnut sitä sinulle, paskat heistä, niin ei käy.
Me olemme täällä turvassa.
Syö hanhenmaksasi.
Tulin tarjoamaan kieltäni uudelleen.
Hoidin sitä seljanmarjalla. Nyt se on notkeampi.
- Jatkat aina yrittämistä, Vinodel. - Tiedemies.
Kokeilen, kunnes kaava löytyy.
Ihailen kyllä tuota.
Silti katsot kaihoisasti suurmiestä. Miten parannamme sen?
Elämäni muuttui, kun tapasin hänet.
Kaikki haluni kohdistuivat häneen ja hänen haluihinsa.
Kuulenko katumusta?
Et, mutta ehkä on aika muuttaa suuntaani.
Voisit tehdä sen kanssani.
Mahdollisesti.
Kuulitko tuon? Harteikas mulkero.
Pietari! Pietari! Pietari!
Hyvää iltaa, Moskova!
- Oletko kunnossa? - Olen.
Marssitte paikalle rakkaudesta minua kohtaan.
- Pietari III! - Pietari! Pietari! Pietari!
Voisin kuunnella tuota koko yön.
Pitäisi keksiä kello, joka soi nimeäni.
Kaikki! Onko teillä nälkä?
- Kyllä! - Viiriäistä ja aiolia!
- Hurraa! - Helvetti sentään.
- Todella hänen tapaistaan. - Kyllä.
Kaipaa sitruunasuolaa.
Käyttää hänen suolaansa. Kusipää!
Katariina, he repisivät sinut kappaleiksi.
Minä ruokin kansaani -
toisin kuin se saksalainen noita-akan huora.
Noita-akka?
Hän saapui Venäjälle nykyisen patriarkan toimesta.
Hän lienee paholaisen riivaama.
Meidän on tapettava hänet, jotta kirkko säilyy puhtaana.
Minä rakastan Jumalaa!
Eikö viiriäinen olekin maukasta?
Ei voi olla totta. Helvetin idiootit.
Minä haavoitan häntä, sinä teljet hänet vaunuihin.
Ehkä minä ammun. Kätesi tärisevät.
Katso.
Kuin Mooseksen kivitaulut.
Älä tapa. Vangitse hänet elävänä.
- Hulluutta. - Käskyjä.
- Etkö sinä varastanut armeijan? - Minä ammun. Katso ja opi.
Voit odottaa vaunuissa.
Se oli käsky. Minun käskyni. Armeijan johtajan.
Voit tehdä kunniaa halutessasi. Kuri on tiukkaa, mutta rentoa.
Tässä outo juttu. Tulkaa lähemmäs.
Rakastin häntä koko sydämestäni.
Hetkeksi annoin valtakunnan hänen käsiinsä.
Pyydän sitä teiltä anteeksi.
Hölmö sydän, sehän on kaikille tuttua.
Mutta sitten sattui eräs asia.
Olin ratsastamassa, kun törmäsin mökkiin.
Vanha pariskunta. Köyhiä.
Hiukan perunaa, leipää. He kutsuivat minut luokseen.
Me söimme. Joimme vodkaa.
Lauloimme katsellen venäläisen taivaamme tähtiä.
Katsoin heidän syviin sinisiin silmiinsä -
ja jokin sisälläni murtui.
Täytyin rakkaudesta ja ymmärryksestä kansaani kohtaan.
He ovat Venäjän rikkaus.
Ei kulta tai silkki. He.
Kyllä!
Venäläiset. Minun ihmiseni.
Venäjä! Venäjä! Venäjä!
Kerroin Katariinalle valaistumisestani.
Tiedättekö, mitä hän vastasi?
"He kuulostavat ihmisiltä, joiden olisi pitänyt kuolla kohtuun."
Silloin ymmärsin rakkautemme petokseksi. Hän vihaa meitä.
Silloin hän tarttui veitseen ja iski sen minuun hymyillen.
Hän pitää Paavalia vankinaan.
Hän on ehkä kuollut.
Hänen nahastaan tehtiin kuulemma laukku.
Katariina tapetaan, tai hän valahtaa polvilleen edessäni.
Kyllä! Se on metafora ja vitsi mulkun imemisestä.
Luon maamme uudelleen! Surmaan ulkomaalaiset.
Rakennan korkeimmat tornit ja lähetän laivat varastamaan -
amerikkalaisten rikkaudet!
Tuomme orjia maahan, venäläiset eivät enää palvele ketään.
Meitä kaikkia palvellaan!
Pelkkiä valheita.
Illallinen on aina hyvä lopettaa tiettyyn asiaan. Pussilliseen päitä!
Kreivi Volpov. Olet ensimmäinen.
Hän lensi hyvässä kaaressa.
Herttuatar Pastanak. Silmät yhä auki!
Pikakierros! Mikalov!
Lebedev! Leidi Nikitin! Korvarenkaat yhä tallella!
Tappakaa hänet! Tappakaa hänet!
Katariina. Katariina!
Tappakaa hänet! Tappakaa hänet! Tappakaa hänet!
Suomennos: Aaron Laakso Iyuno