Katariina on noita!
Päivä, jona hän saapui Venäjälle, oli synkkä päivä maallemme.
Hän pisti minuun viisi reikää.
Vaan saiko hän hengiltä Pietari Suuren poikaa?
Juuri niin! Ei millään!
Häntä, jonka Jumala asetti johtamaan tätä maata ja rakastamaan teitä.
Jumala rakastaa teitä myös. Puhumme siitä koko ajan.
Hän rakastaa teitä enemmän kuin paistettua viiriäistä ja aiolia.
Katariinalla on musta, lepakon muotoinen kieli.
Hän työnsi sen kerran perseeseeni!
Hän yritti tappaa minut, koska vihasi sitä, miten rakastan teitä.
Sen sijaan nousin häntä vastaan!
Teidän avullanne kukistamme sen kerettiläisnoidan -
ja lannoitamme maan hänen luillaan!
Hän ei ole Jumalan valitsema, ja hän kieltäytyy vihkimästä Paavalia.
Pietari Suuren perillistä!
Hän rakentaa tänne koulua ja rokotuskeskusta.
Myrkkyä mielille ja myrkkyä vartaloille!
Poltetaan ne kaikki!
Ja sen jälkeen -
menette riviin ja imette Pietari III:n valtavaa kalua!
Patriarkka taitaa haluta jonon keulille.
Tee työsi, Pugatšov.
Se ei edes näytä minulta.
Silmät ovat vääränlaiset.
Eivätkä vain silmät, Velementov.
Kuvajaiset ovat perinteisesti vihaisia pastisseja.
Tämä on varsin onnistunut. Hiukset ovat hyvät.
Eivät ole. Mitä sillä tehdään?
Sitä kanniskellaan, -
naidaan vuorotellen perseeseen ja syljetään kasvoihin.
- Ja toisin päin. - Mitä?
- Naidaan kasvoihin ja syljetään... - Tajusin. Kiitos.
- Vihaavatko he minua? - Sinisen sävy on väärä.
Silmäsi ovat kristallinsiniset.
Käskin vähentää viinan juontia.
- Olinko silloin kännissä? - Olin.
Huono hetki antaa käskyjä.
- Missä Elisabet on? - En tiedä.
Meillä on valtava ongelma. Viisi kaupunkia on poltettu maan tasalle.
Mies esittää Pietaria, lietsoo joukkoja -
ja väittää, että yritit tappaa hänet.
Hän syyttää perimääsi, saksalaisuuttasi -
ja hevosten naimista.
Hänessä on jopa viisi pistohaavaa.
- Mitä? - Hän on vakuuttava Pietari...
...hänet nähneiden pappien mukaan. Aito kaksoisolento.
- Onko se Pugatšov? - Se kävi mielessäni.
- Viisi haavaa. Etkö iskenyt viidesti? - Kyllä.
Hän ei kai ottanut sitä hyvin.
Hänet pitää löytää, murskata ja sylkeä murut mereen.
- Minun pitää pyytää anteeksi. - Kuinka?
Tämä on selvästi kosto.
Tapetaan ensin ja pyydetään anteeksi sitten.
Juuri tätä Pietari Suuri pelkäsi.
Että kytevästä nurmikosta leviää suurpalo.
Talonpojat käsittävät, että voivat kukistaa sinut helposti.
Sinun kohtalosi rinnalla kuvajainen pääsee halvalla.
Hyvin sanottu, Velementov.
Laadi suunnitelma aamuksi.
Vai pyydänkö upseereilta? Kenties Petrovilta?
Petrov on penikka.
Pystyn siihen. Nähdään aamulla.
Pystyykö hän siihen?
Hän on oikea mies tehtävään.
Huomenta.
Onko tänne tullut pakettia? Odotan uusia kenkiä.
Lakkaa ostamasta kenkiä.
Tyylistäni on tullut hovin puheenaihe.
Maksim-mainen on jo käsite.
Rahaa ei ole loputtomasti.
Elän leveästi. Se on maksimia.
Koko hovi puhuu miehestä, joka esittää Pietaria.
Lietsoo talonpoikia.
Katariinan pitää teurastaa ne paskiaiset.
- Teeskentelee Pietaria? - Niin pamfletissa luki.
Älä suutu, mutta voitko sanoa, etteivät nämä ole upeat?
Suolaista.
Mausteista. Vähän lanttua.
- Mitä teet? - Paavalilla on koliikki.
Juhlitaanko sitä tissikekkereillä?
Nämä ovat hänen imettäjiään.
Epäilin, että syy on maidossa.
Se on. Teidät on erotettu.
Lakritsi, sinä saat jäädä.
John Pierre saa tehdä maidostasi pannacottaa.
Iso Katariina-nukke. Paavalilleko?
Ei.
Pugatšov on täällä ja lietsoo levottomuuksia -
ja vihanukkeja, joille...
Tehdään asioita.
- Katso! - Pugatšov. Se runkkari.
Mietin, mitä hänelle tapahtui. "Mietin" on vahva ilmaus.
Juuri niin. Olemme hirviöitä ja meidän pitää pyytää anteeksi.
Hänet palkattiin kaksoisolennoksi.
He tietävät, että joutuvat ottamaan veitsen kurkkuun -
rakkaan johtajansa puolesta iloisin mielin.
Hänen pitäisi olla tyytyväinen. Hän oli erinomainen työntekijä.
Hän ei selvästi ole tyytyväinen.
Hän kerää armeijaa minua vastaan -
ja polttaa kyliä esittäen samalla sinua.
- Minua? - Siltä vaikuttaa.
Ja ihmiset käyttävät väkivaltaa puolestani?
Kyllä. Minua vastaan.
- Oletko liikuttunut? - He rakastavat minua.
Jessus, ei ole kyse siitä.
Miten he voivat vihata minua, -
kun mietin vain heidän parastaan, ja rakastaa sinua, -
joka et uhraa sille ajatustakaan.
Se on kemiaa. Minulla on sitä, sinulla ei.
Sinun täytyy tuhota hänet. Älä päästä levottomuuksia muhimaan.
Isä sanoi: "Kun kotona palaa, se ei saa saada happea."
Niin kuulin. Velementov laatii suunnitelmaa.
MInun pitää hoitaa Paavalin koliikki.
Tietenkin. Paavali-parka.
Paavali, he rakastavat isiä.
He rakastavat vieläkin isiä.
Nerokasta.
Huomenta.
Pugatšov!
- Näen sormenjälkesi tässä. - Eikö ole hienoa? Niin ironista.
Tämä oli parhaita hetkiäni.
Vain Jumalan takia, ei egon.
- Mitä sinä teet? - Olen oma, upea itseni.
Palvelen Herraa ja käytän lahjojani.
Minä en ole tässä mukana.
Tietääksesi. Joten tottele.
Ei. Miksi tämä tapahtuu taas? Menen kertomaan hänelle.
- Olemme liian lojaaleja. - Älä nojaa liikaa siihen.
Kaikella on murtumispiste.
Rauhoitu.
Hän on takajaloillaan ja kauhuissaan. Kansannousu.
Ihmiset uskovat olevansa jumalia, joita ihmiset rakastavat.
Eivät ole.
- Hänestä tehdään panonukkeja. - Mitä?
Venäläinen talonpoika on intohimoinen ja kätevä.
Teemme hänet epätoivoiseksi.
Älä puhu "meistä".
Kun hän on kauhuissaan, saapuu pelastaja. Minä!
Pelastan hänet, teen sopimuksen, hoitelen Pugatšovin.
Hän alkaa kuunnella minua. Paavali vihitään.
On vain yksi kirkko. Hän hidastaa muutoksia.
Rakennan pienen pelon talon, jonka oven voin potkaista sisään.
Hän muistaa, kuka on mahtavin kansan sydämessä.
- Pidän tauon suosionosoituksia varten. - Vihaan sinua.
Älä ole huolissasi. Tämä sujuu hienosti.
Me olemme kaikki ystäviä.
Näin unta, jossa hän ja minä olimme vaahtokylvyssä.
Saippuoin häntä tarmokkaasti.
Paljon tietoa, jota en halunnut tai tarvinnut. Se toimii.
Minä ja Jumala tanssimme käsi kädessä yhteisen hyvän takia.
Hirvenlihaa! Uskomatonta. Sen pitää olla kaurista!
Miksi he eivät tottele minua?
Lakkaa katselemasta kruunuasi. Meillä on töitä.
Tämä on se päivä. Velementov on kypsä.
- Tänäänkö? - Tänään.
Missä olit aamulla? Et nähnyt raiskattua kuvajaistani.
Huolehdin perhosista.
Et kai kanna kaunaa kasteesta?
Lisää ajoittaista raivoa. Vain ajoittaista.
Olen kanssasi ja se on poissa. Kaikessa rauhassa.
Tarvitsen apua.
He polttavat kaupunkeja. Kansannousu uhkaa.
- Kuulin. Vale-Pietari. - Hän on Pugatšov.
Pugatšov ei ole poliittinen eläin. Hän on vain eläin.
Pietari kehui häntä.
Miten hyvästä työntekijästä tuli kapinallinen?
Jos hän suuttui puukotuksesta, hän vaikuttaa mieheltä...
Joka raiskaisi sinut ja myisi vaatteesi kirpputorilla.
Aivan!
- Ehkä hänellä on uusi työnantaja. - Mietin samaa.
Mysteeri ratkaistavaksi! Hauskaa.
Jos saamme apua, voimme savustaa heidät ulos.
Paha koliikki ja tulehdus myös.
Ikävää nähdä hänen kärsivän.
NIinkö? Minusta on mukavaa nähdä tuskaisia ihmisiä.
Siksi ryhdyin lääkäriksi. Toinen vaihtoehto oli kiduttaja.
Työ on satunnaista eikä arvostettua.
Isä sanoi samaa.
Kaliumnitraattia, raparperia, elohopeaa.
Vähän sivuvaikutuksia. Roikkuvat luomet ja kihti.
- Kihti? - Tulee hanhenmaksasta.
Haista paska. Parannan hänet itse.
Käytän vanhan hoitajani yrttikirjallisuutta.
Ei hätää. Isi parantaa sinut.
- Helvetti. - Hyvin tiivistetty.
- Hei, isä. - Hei vain.
Eikö sinun pitäisi levätä rauhassa?
Lepäsin, kunnes otit asuntoni haltuuni, -
katkaisit sukulinjani, tuhosit tuhannen vuoden perinnön -
ja imit rintaa nähteni.
Minä...
Olet pulassa ja iskä tuli apuun.
En tarvitse apua. Olen tyytyväinen.
Tyytyväinen. Onko olemassa rumempaa sanaa?
Aito mies ei ole koskaan tyytyväinen.
Aina voi saada enemmän, eikä sekään riitä.
Onneksi on aina olemassa vielä enemmän. Se on mottoni.
Muistan. Kansani rakasti minua.
He rakastavat katsella sikoja naimassa lumessa.
Tiedätkö, mikä aaveena olossa on pahinta?
Et voi saada enää enempää.
En voi piestä poikaa, joka kaipaa sitä.
- Tunnen epäonnistuneeni. - En kaipaa sitä.
Minulla on idea.
Lyö itseäsi silmään oikein kovaa.
Haluan kuulla äänen, joka tulee, kun puraisee kevätomenaa.
- En lyö itseäni. - Panetko isän odottamaan?
Ei... Lähdetkö, jos teen sen?
Kyllä.
Jos ääni on hyvä ja sen jälkeen tapat vaimosi, -
vihit lapsesi ja nait jokaista imettäjää, -
lepään rauhassa.
Ei. Minun pitää hoitaa Paavali.
Paavali-parka.
- Koliikki. - En tarkoittanut sitä.
Kansa rakastaa minua!
- Mitä väliä? Luovuit siitä. - Häivy!
Mitä?
Agnes.
Sanoin, ettet voi naida minua, mutta tärisen sisäisesti.
Menen tänä iltana metsään.
- Jättäydyn kohtalon käsiin. - Eli?
Etsi minut ja nai minua.
Teen suunnitelmia...
Tunnista hetki, jolloin voitto on käsillä.
Ruotsissa et huomannut sitä.
Suunnittelen...
Tässä on jotain, Paavali. Kyllä, tässä se on.
Hugo.
Halusin kuninkaan todistamaan.
Et ole enää kuningas, mutta saat kelvata.
- Kiitos, että olit aina ystäväni. - Helvetti. Ei.
- Ei lähellä sohvaa, vai? - Paavali on täällä.
Olet hyvä isä. Siirrä hänet, ettei hän sotkeudu vereen.
Katso häntä.
Itkettää kun ajattelen maailmaa, johon sinut jätämme.
- Mikä hätänä? - Mutta lähdettävä on.
Täällä lihapullat tehdään hirvenlihasta.
Se on liian karkeaa.
Kukaan ei kuuntele, koska en ole kuningas.
- Minä puhun heille. - Et sinäkään ole kuningas.
Käske vaimosi puhua heille, kun hän ei ole pilaamassa maatasi.
Kaksoisolentosi pyörii esittämässä sinua.
Hän lietsoo vallankumousta, -
koska talonpojat ja maaorjat rakastavat minua.
Ehkä hän voi luoda sinulle perinnön, -
koska sinulla ei sellaista ole.
Voi olla kohtelias, vaikka aivot olisivat surulliset.
Pitäisikö valehdella?
He rakastavat minua, mulkku.
Sano yksikin asia, jonka teit.
- Iso kello oli tilattu. - Ding dong sitten vain!
Katariina muistetaan legendaarisena.
Sinä olet välähdys, joka piti hänelle ovea.
Lataan aseen ja annan sinun jatkaa, jos et vaikene.
Tapa sinäkin itsesi. Olet yhtä paha kuin minä.
Työnnä piippu suuhuni ja käske Paavalin vetää liipaisimesta.
Paavali-maaorjan.
Kuinka uskallat?
Onko hänet vihitty perijäksi? Sitten hän on maaorja.
Meidät kasvatettiin miehiksi ja meistä tuli kädellisiä vulvia.
Tapan sinut Paavalin takia ja sitten itseni.
Hyvästi!
Voi helvetti!
Hugo-setä on niin hauska.
Älä välitä hänen sanoistaan. Ne olivat hulluutta ja valeita.
Minä rakastan sinua.
Vinodel, oletko humalassa?
Vain pilvessä purppuratomusta ja kokaiinista -
ja seksinjälkeisestä hajustasi.
Olet herttainen.
Naimme liian usein. Se sekoittaa aivosi.
- Olen katsellut sinua vuosia. - Sairasta ja kiehtovaa.
Muistatko, kun julistin Pietari Suuren kuolleeksi?
Yritit kantaa häntä käytävää pitkin.
Kyllä.
Vuosia katselin, kuinka kieltäydyit luopumasta hänestä.
Sanon tämän. Laske hänet ja nosta minut.
Hän on kuollut. Minä en.
Ei vain seksin takia. Olen tiedemies.
Minua ajaa uteliaisuus.
Mysteereiden selvittäminen.
Olet mysteeri, jota voisin tutkia koko elämäni.
Olet outo mies. Mene nyt. Minulla on paljon tekemistä.
- Tähän aikaan? - Kyllä.
Se mysteeri. Kiehtovaa.
On syttynyt suuri palo. Pelkään, että se polttaa meidät.
Paras soittaa kelloa.
- Onko tämä harjoitus? - En tiedä.
- Näin unta, että nain Katariinaa. - Niin minäkin.
Outoa.
Niin käy usein.
Samoin.
- Pitää hakea kenkiä! - Mene nyt!
Mitä on tekeillä?
Ei hätää. Tämä on vain tiedonhakuprojekti.
- Tutkitaan Georginan asunto. - Sitten arkkipiispan.
Miksi tämä tapahtuu?
Voi saatana.
Helvetti.
Kuka arvasi, että George osaa kirjoittaa?
Hän kirjoittaa intohimoisesti minusta ja tavoitteistamme.
Vain itselleen.
- Mitä sinulla on päällä? - Smolnyn takki.
- Löytyykö mitään? - Ei mitään.
Paitsi että hän hinkuu peggingiä.
Hän on anellut sitä joka palvelijattarelta.
- Kukaan ei suostunut. - Paitsi Petra.
Voi Smolnya. Niin peggingin kipeä.
- Entä seuraavaksi? - Arkadi ja arkkipiispa.
- Vihaan sinua. - Mahdotonta.
Tussuni on täynnä Pugatšov-papereita. Katariina käy rakennusta läpi.
Kiitos.
- Oletpa suostuvainen. - Alan todella ärsyyntyä.
Agnes. Oletko nähnyt Caravaggion töitä?
Valo osuu sinuun samalla tavalla.
Hän ei koskaan maalannut mitään noin kaunista.
Ajattelin, että voisin kuolla kokematta huuliasi omillani.
- Vittu. - Kyllä kiitos.
Ei tässä, joella.
Ei mitään.
- Saanko rentoutua? - Et.
Miten ajoittainen raivo jakselee?
Ei kai se johtanut Pugatšovin vapauttamiseen?
Sanoit, että nait häntä kerran.
Hän oli töykeä ja vaati neljää ruplaa ja viiriäistä.
Ei johtanut.
Voimme olla eri mieltä, mutta kuolemme yhdessä.
Hyvä, että hoksasit. Pimeys kasvaa mielessäsi.
Hurraa! Me voitamme kenet vain.
Tietenkin.
Luulin, että minusta tulisi rakastetuin -
ja pitkäaikaisin hallitsija Venäjällä.
Tavoitellaan jälkimmäistä.
Eikö aamu jo sarasta? En kestä enää pitkään.
Jotain minulle, jotain Ruotsille.
Kaikki vihaavat minua.
Haluaisin auttaa, mutta rakastettuna en osaa samaistua.
Sinua vihattiin ja teit surkeaa työtä.
- Sinä vain purat kiukkua. - Kyllä, mutta se ei muuta totuutta.
Miksi he vihoittelevat, kun olen oikeassa?
Entä jos...
Entä jos he kokoavat joukkoja, marssivat Pietariin -
ja heittävät palaneen ruumiisi katolta yleisön hurratessa.
Niin kävi Ruotsissa.
Voit antaa sen minulle takaisin.
- Mitä? - Minua rakastetaan.
Se rauhoittaisi tilanteen. Etsi Pugatšov...
- Oletko sinä tämän takana? - Olet hullu.
Niinkö? Kehuit Pugatšovia.
Elisabet sanoi, että joku tätä ohjaa.
Kärsit johtajan vainoharhoista. Näet vaaroja kaikkialla.
Se pelastaa sinut.
Isä nukkui tunnin yössä.
Tuo on kai totta.
Ei hätää. Olen vain ylivirittynyt.
Elisabet löytää petturin -
Velementov tekee suunnitelman ja tuhoamme Pugatšovin.
- Luulin, että pyydät anteeksi. - Nuole minua.
Yllättävä suunnanmuutos, mutta ei epämiellyttävä.
Anteeksi. Minun pitää rentoutua. Olen ihan hajalla.
Minä panen sinut yhteen.
Hän näyttää tyytyväiseltä.
Tietenkin. Hänellä on kaikkea. Miksei olisi?
- Missä minä olen? - On aamu.
- Mitä tapahtui? - Myöhästyt tapaamisesta.
Tapaaminen.
Missä suunnitelmani on?
Arkkipiispa!
Ystävällinen tervehdys ihmiseltä, joka viimeksi pieksi minut -
eikä vihkinyt poikaansa perjäksi.
Jumala katselee. Hän on tyytymätön.
Pelkkä "hei" olisi riittänyt.
Onko aaveita olemassa? Miten niistä pääsee eroon?
- Olenko kylän noita? - Hyvä on.
Älä sitten auta vihittyä perijää.
Mitä aave sanoo?
Ei kuulu sinulle. Kerro, miten pääsen siitä.
Manaus voi auttaa. Tai sitten tottelet aavetta -
tai vastustat sitä, kunnes sen tuoma viesti kuolee -
ja tilaisuus menee ohi. Jos se on paholaisen lähettämä, -
se pyrkii tuhoamaan ja sitä pitää vastustaa.
Olipa mutkikas vastaus.
Ne ovat mutkikkaita asioita. Jumala, huntu ja niin edelleen.
Entä jos se on isä?
Pietari Suuri.
Sitten teet niin kuin hän käskee.
Tuosta ei ole apua.
Täti? Tarvitsen apua.
Niinkö? Poikasi perijäksi vihkimisessäkö?
Siinä epäonnistuimme.
Emmekö voi unohtaa sitä? Isä on palannut.
- Miltä hän vaikuttaa? - Vihaiselta.
Käske hänen jättää minut rauhaan. Hän sanoo julmia asioita.
Tuntuu, kuin pääni olisi täynnä vettä -
tai kuin olisin tykinkuula, joka vajoaa veteen.
Puhutko hänelle?
- Mikä hätänä? - En halua sanoa.
Se olisi julmaa, kun tunnet olevasi tykinkuula.
Aivan.
Nyt sinun täytyy sanoa se. Ole kiltti.
Kulta, minä rakastan sinua aina, mutta...
En pidä tästä.
Odotin sinulta vähän ja rakastin ehdoitta.
Mutta et saanut aikaiseksi edes sitä vähää.
Karua. Se taitaa olla päivän teema.
Jätit tulevaisuuden auki. Kuka tahansa voi kirjoittaa nimensä.
- Luultavasti verellä. - Käskin antaa olla.
Minä en voi.
Tulevaisuus ei ole paikka, johon siirrymme, kun olemme valmiita.
Se on kova yskä, tai myrkky hänen suonissaan.
Mies, joka polttaa Venäjää tai kyllästynyt talonpoika.
Minua ei määräillä poikani suhteen.
Mutta voitko puhua isän kanssa?
Totta kai.
Rakkauteni sinua kohtaan on aalto, joka pyyhkii kaiken muun pois.
Sinä olet minulle poika.
Ja sinä äiti, jota minulla ei ollut. Kiitos.
Sano vaikka: "Ajat ovat erilaiset, olet kuollut, mene pois."
"Et ymmärrä poikasi, joka on nerokas, -
kuin kirja, jonka kieltä et osaa."
"Et saa heittää sitä päin seinää, sillä se on hyvä."
Pari vihjettä vain. Luotan sinuun.
- Olen tässä. - Voi sentään.
- Kenraali. - Olen myöhässä.
Oletko?
Mitä tuo oli? Minulla on suunnitelmat.
Totisesti. Käydään hetkeksi tänne lepäämään.
- Petrov, minä... - Entä jos suunnitelma olisi tämä?
Minusta se on hyvä. Sinä et mene tuonen vaan minä.
Sanon, ettet ole myöhässä.
Putosit vihaisen hevosen selästä, -
kun pelastit lasta haukalta, -
löit pääsi ja olet lepäämässä. Siirretään tapaamista.
Pannaan sinut saunaan ja iilimadot saavat imeä vodkan sinusta -
valtaviin ämpäreihin, kunnes pyörryt.
Heräät puhtaan veren tunteeseen suonissasi, -
puhtaassa univormussa, joka ei haise hirvenkuselta.
Sitten teet taikojasi. Mitä sanot?
Painu helvettiin.
Tai mennään sisään.
Pois alta, helvetti! Olen tässä.
- Olet myöhässä. - Anteeksi.
Hyvä, olet myös humalassa.
Venäläiset syntyvät kännissä. Se ei vaikuta kykyihini.
Pöydässä tököttää veitsiä. Vai näenkö omiani?
- Yleensä näen karhuja. - Se olin minä.
Vaikutelma on dramaattinen. Ne kuvaavat poltettuja kyliä.
Vedetään ne pois ja pistetään tämä hänen...
Helvetin kapistus.
Sinun piti olla täällä ajallaan ja selvin päin, minun kanssani.
Ja vain pari meni huti.
- Jessus! - Sain uutisia. Vielä yksi.
Paska.
Ei! Ei enää.
Voitko estää tätä miestä tappamasta minua ja polttamasta Venäjää?
Kokoamme paljon joukkoja.
Kierrämme ovelta ovelle ja potkimme totuuden ihmisistä.
Kun hän löytyy, irrotamme hänen päänsä.
Kuinka kauan ovien potkimiseen menee?
Niin pitkään kuin sen runkkarin löytäminen vaatii.
Hurraa!
Kaikki ulos. Nyt.
Mitä sinä teet?
- Missä helvetissä olit? - Voimmeko istua?
Et pysty siihen.
Valitsemaan muuta kuin pullon. Et edes minua.
Etkä Venäjää!
Velementov, sano jotain!
Anteeksi.
Anteeksi. Pieni hetki.
Takana on todella pitkä yö.
Pitää koota ajatuksia... Ehkä kylpeä. Palaan pian.
Ei tarvitse. Luulen, ettet pysty tähän enää.
Tietenkin pystyn. Löydän hänet vaikka unissani.
- Se ei riitä. - Tapan sitten!
Nostan hänet nilkoista ilmaan ja hakkaan, kunnes...
Kunnes hän itkee verta.
Minä yksin sitä, hän itkee.
Katariina, hän...
Olen tässä nyt.
Et ole. Mene lepäämään.
- En tarvitse lepoa. - Joku muu jatkaa tästä.
- Joku muu saa johtaa armeijaa. - Et saa viedä tätä minulta. Et nyt.
Sinä vain rankaiset minua.
Minä johdan. Pelastan valtakuntani.
Teen tämän lempeydestä.
Olet niin väsynyt ja sairas.
Ja vanha.
En voi menettää tätä.
Se on minun nahkani, Katariina.
Se on minun nahkani.
Tarvitsen kokonaisia miehiä. Olen pahoillani.
Näin, kun kenraali lähti.
Hänellä on ilmeisesti vaikeaa. Jos tarvitsette...
Minä tarvitsen Pugatšovin!
- Entä jos lähden etsimään häntä? - Miten?
Voin tehdä sen, ja kun minulla on tylsää, -
kirjoitan kirjeen siitä, miten sen tein.
- Röyhkeää. - Kyse on prioriteeteistä.
Poistun nyt.
- Sen päätän minä. - Totta kai.
Saat poistua.
- Sanoin... - Ette ole lyhytsanainen.
Odotin, aiotteko jatkaa. Ilmeisesti ette.
Menen etsimään hänet.
Miksi kaikki ovat tänään paskiaisia?
Olen täällä.
Minä odotan.
Olen aina odottanut sinua näissä huoneissa.
Tämä tuntuu tutulta.
Vatsassa on perhosia. Käännyn katsomaan joka ääntä.
No niin.
Olet vihainen Pietarin ja vihkimisen takia.
Häntä on vaikea hallita.
Hän ja Katariina muistuttavat meitä.
Rakkaus vie maailmaan, jota ei voinut kuvitella.
Pidän huolta, että se tapahtuu. Lupaan sen.
Kaipaan sitä, miten suuri olit.
Kuin karhu teekupissa.
Miten täytimme huoneen.
Miten ihomme liekehtivät ja miten katsoimme toisiamme.
Puheitamme, nauruamme...
Outoja alastomia tansseja öisin.
Sitten sinä lähdit.
Ja kaikki kutistui.
Tule nyt.
Edes kerran.
Olet oikeassa. Anteeksi.
No niin. Kokeillaan.
Tämä pannaan jalkoihisi neljäksi tunniksi.
Koska ihmiskehossa kaikki yhdistyy maagisesti kaikkeen, -
paitsi penis joskus aivoihin, se vaikuttaa rintaasi.
Pesen sen pois ennen kuin ihosi halkeilee -
ja sylkee tulen pois sisältään. Usko pois, sitä emme halua.
Minulle kävi samalla tavalla, kun juutuin isoisoisän haarniskaan.
Pitkä juttu. Ymmärrät, kun täytät kolme.
Se vuosi on muuten oikeaa karhunpainia. Ole varuillasi.
Kuka helvetti sinä olet?
Oliko se eksistentialistinen kysymys, isä?
Toin sinulle Paavalin. 20-vuotiaana.
Kirotut linnut.
Hienoa.
- Kiitos. - Ei kestä.
Vaikutat mahtavalta.
Tein kaikkeni, etten olisi kuin sinä.
Sinä halailit minua ja syötit hanhenmaksaa kekseillä.
Tajusin, että olet nössö ja äiti oli pannut kalusi laatikkoon.
Otin siis mallia isoisästä.
Imartelevaa ja loogista.
Minusta tulee mahtava. Rakennan perinnön.
Hur-vitun-raa! Suuri palaa takaisin!
- Iskevästi sanottu, isoisä. - Olen taitava sanojen...
...naisten, sotien ja kaupunkien rakentamisen kanssa.
Et vihkinyt minusta kruunuperijää!
Mitä helvettiä? Kuka tekee niin?
Suututtaa. Vesi nousee silmiin. Vihaan sitä.
Ajattele muuta! Juodaan, naidaan ja suunnitellaan.
Tarvitaan naisia, alkoholia ja karttuja.
Kuuntele, paskiainen. Tein sinut ja olin sinulle hyvä isä.
Sellaisethan jäävät historiaan.
Hyvät isät.
Haluan rikkoa jotain.
- Mikä hätänä? - Velementov.
- Rakastan häntä, ja hän kuolee. - Kuolee?
Sääli. Läski paskiainen.
Niin. Hänellä oli suunnitelma Pugatšovin varalle.
Hän näytti metsän raiskaamalta ja vodkajärveen hukkuneelta.
Kuvaavasti sanottu. Voi raukkaa.
Hän on sairas. Vapautin hänet tehtävästään.
Sitten aloin epäillä, että hän on juonessa mukana. Päässäni pyörii.
- Olet poissa tolaltasi. - Minua vihaavat hovi ja koko maa.
Pugatšovin tapaus vaikuttaa minuun uudella tavalla.
Tunnen sen täällä. Vaaran.
Tänään hän polttaa lisää kaupunkeja, kerää lisää joukkoja -
ja tekee hirveyksiä kuvajaiselleni.
- Minun pitäisi tehdä se. - Mikä?
Minun pitäisi johtaa armeijaa.
- Mistä sinä puhut? - Se kaikki käy järkeen.
Sinä olet nerokas edistyksessä ja ideoissa.
Minä väkivallassa ja tappamisessa. Se on raastanut suhdettamme.
Ne voisivat olla osteri salottietikalla sekä helmi.
Puhun, kun nerokkuuden aalto -
virtaa päähäni.
Antaa tulla.
Pidän siitä, kun kiihdyt! Se antaa toivoa.
Se on melkoinen näky.
Erillään ongelmamme ovat pahoja.
Kun astut sisään, ja tarpeemme sulautuvat yhteen.
Sen takia me olemme kohtalo!
Haluatko johtaa armeijaa?
Minut muistetaan vielä suurena sotapäällikkönä.
Parempana kuin isä, helvetti.
Paavalikin saa nähdä sen.
Nerokasta. Ihan huimaa.
- En voi. - Tietenkin voit. Mitä?
Ei kiitos. Pidän siitä, että olet tukenani.
- Mutta? - Taas mentiin.
Kohta itketään ja nuollaan.
- Miksi ei, Katariina? - Älä. Olen väsynyt.
Miksi ei?
Jos et olisi käyttänyt Pugatšovia...
Paskat. Tämä on uutta. Tuhoan hänet armeijani kanssa.
- Ei. - Ei?
Tarvitsen syyn.
- Ruotsin takia. - Mitä?
Sinä mokasit. Se oli katastrofi.
Kymmeniä tuhansia kuoli. Enemmän, jos en olisi puuttunut.
Olen pahoillani. En vain voi.
Tarkoitat, ettet suostu.
Niin tarkoitan. Anna olla.
Se oli siinä.
Pietari Suuri on surullinen.
- Teetkö oikeasti kuolemaa? - Kyllä.
Surullista.
Velementoville.
Traaginen loppu. Olisit kuollut taistelussa.
Mutta minun pitäisi asettua sinun tilallesi.
Se on loukkaus. Tuollainen veri.
Tietenkin sinun pitäisi johtaa armeijaa.
- Se on vain työ. - Eikä ole.
Se on tärkein työ.
Vihollisten kukistaminen rinnakkain miestensä kanssa -
ja historian kirjoittaminen miekalla...
Se on perintö.
Ei pahalla, kun teet kuolemaakin, mutta olisin loistava.
- Jättäisin sinut varjooni. - Ja paskat.
Mokaisit ensi hetkillä.
- Ei ole totta. - Kuten Ruotsissa.
- Sinä Ruotsissa mokasit. - Pelataanko?
Asetuit oman armeijasi ja Venäjän tielle.
Miehet tiesivät sen.
Melko sumuinen muistikuva, Velementov.
Ajoit meidät umpikujaan etkä päässyt sieltä pois.
En halunnut tapattaa enempää miehiä turhaan.
Minulla oli suunnitelma. Aallot, harju, vastahyökkäys.
He olisivat romahtaneet.
Mikset sitten tehnyt sitä?
- Koska pomoni oli idiootti. - Saatana.
Nyt käsitän. Tiedän, mihin kaikki palaa.
Liittyykö se haluun naida omaa äitiä?
Ruotsiin. Helvetin Ruotsiin.
Siellä kaikki päättyi meille kaikille.
Meille kaikille.
Sinulle, minulle, tälle kuolevalle miehelle.
Se on mennyttä. Unohtakaa se. Pelataan sulkapalloa.
Ei ole. Se pilkkaa minua ja meitä yhä.
Otetaan se takaisin.
Hänen suunnitelmansa, sinun johtajuutesi, minun maani.
Naurettavaa.
Pelkäätkö, ettet onnistu?
Olet posliininukke, Hugo. En halua heittää sinua seinään.
- Hän on oikeassa. - Ei ole.
- Olenko? Olen! - Minä kihisen.
Keksin, mitä tehdään.
Tartutaan aseisiin ja vallataan Ruotsi takaisin!
Tuo on tarina. Tuo on otsikko!
Eikä mikään alaviite.
Siitä sanottaisiin jotain.
Linnoitus rajalle. Kaksi pataljoonaa.
Hyökkäätte aaltoina.
Viidennen jälkeen he ovat uuvuksissa -
ja anelevat armoa.
Kuulitko? Anelevat sinulta armoa!
Et uskonut kuulevasi tuota enää.
Olemme kännissä. Mennään nukkumaan.
Pietari, ota Paavalin haude pois.
Sen teen.
Voitko kuvitella hänen ilmettään, kun kerrot tämän tarinan?
- Hyvää yötä. - Öitä.
Nukutaan yön yli, koska minun mielestäni -
teimme todellisen läpimurron...
Lakkaa puhumasta hänelle!
Minä voisin vallata Ruotsin.
Voit paremmin, Paavali. Henki kulkee.
Hyvä, minä.
Juoksen takiasi kiinni 12 karhua ja pistän ruttoa suoniini.
Mikä ilme tuo on?
Tiedät, että sinua rakastetaan. Entä jos et tiedä, kuka se on?
- Minä sentään tiesin sen. - Isi.
- Älä ajattele sitä. - Mitä?
Miljoonia venäläisiä, joiden sydämessä kiehuu viha.
Voit tuntea, miten se nousee pimeydestä.
Tuolla kasvaa energia.
Kiitos innoittavasta puheesta.
- Onko Velementov tilanteen tasalla? - Ei.
Huolestuttava käänne.
Mitä minä teen, arkkipiispa?
En tiedä.
Sepä kammottavaa.
Likainen salaisuus on, että valtamme on vain idea.
Jos kansa ei usko siihen, meidän käy huonosti.
He tulevat ja viiltävät kurkkumme.
Sano sitä Ruotsiksi.
Meidän on pysäytettävä tämä liike.
Kirkon verkot ovat laajat.
Katsotaan, tavoittavatko sormemme tai silmämme hänet.
Anteeksi, sinulla on kiire. Paavali on kunnossa.
Hyvä. Kiitos.
Lähden viikoksi metsälle.
- Senkö takia, mitä sanoin? - Ei, vaan koska pidän siitä.
- Anteeksi... - Ei se mitään.
Totuus on avain tulevaisuuteen. Olit oikeassa.
Lähdetään valtaamaan Ruotsi takaisin! Nähdään käytävällä.
Se on salaisuus, Agnes. Tajusitko!
Voihan oj!
No niin, läski. Lähdetään kusemaan Ruotsin kaduille.
Suomennos: Paula Hyypiö Iyuno