Muista, että viinileili on Paavali.
Kannattaa tähdätä päähän.
- Sehän liikahti. - Ne tekevät niin.
Tarvitset lisää harjoitusta.
Ei hätää, Paavali. Tämän vuoksi harjoittelemme.
He joutuvat hankkimaan paljon apinoita.
Historia tuomitsee minut apinaideasta ja syystä.
Teit mitä sinun piti. Pietari lienee onnellinen.
Hän keksi idean, kun oli 12-vuotias.
Tietenkin. He tappoivat Simitzin.
Tietenkin. Heidän oli pakko.
Miksi tämä päivä on hirveä?
Ei ole, vaan täynnä mahdollisuuksia.
Unohda se. Keskitytään Paavaliin ja hirvirituaaliin.
Mikä se on?
Pietari Suuri keksi sen Pietaria varten.
Se on hauska tapa juhlia.
Pietari haluaa säilyttää perinteen.
Minulla on yllätys tätä varten. Odota!
Helvetti!
Voimmeko puhua Paavalin perijäksi vihkimisestä?
Siihen kuuluu perinteinen siunaus -
ja sen jälkeen pidän vapaamuotoisen puheen.
Huonoja uutisiako? Voinko auttaa?
- Ei. Mitä sanoitkaan? - Paavalin vihkiminen.
Millainen päivä siitä tuleekaan! Maista tätä.
Herkullista. Mitä se on?
Kun Paavali syntyi, istukkasi otettiin -
ja suljettiin tynnyriin täynnä parasta vodkaa.
Nostamme sillä maljan Paavalin päivänä hirvirituaalin lopussa.
- Joinko omaa istukkaani? - Kyllä.
- Makeaa ja vahvaa, kuten sinä. - Vähän hiivaista tosin.
Käydään puheet läpi.
Toivomme, että hänen otsalleen lankeaa valonsäde, kun sanon:
"Olet Jumalan johtajaksi voitelema." Lausun sen syvällä äänellä.
Minä itken. Tiedän sen.
Minun pitää käydä Nakaz-salongissa.
Luulin, että Nakaz maistuisi tulevaisuudelta, -
mutta se maistuukin paskalta.
Kuinka uskallat, Voltaire?
Keisarinnamme on rohkea ja älykäs. Hän selviää!
En huomannut sinua. Kiusallista, kehuin juuri sinua.
Aloitimme murhasta ja päädyimme apinoihin.
Ihmiset rakastavat apinoita.
Keskitytään Nakazin seuraavaan osaan. Koulutus kaikille!
Talonpojat eivät halua äänestää, koska kirkko kielsi.
Puhuin heidän kanssaan -
ja he ottavat mieluummin piiskaa kuin lukevat kirjoja.
Kirkko roikkuu heissä kuin succubus.
Olen paikalla, ranskis.
Ehkä voisimme käydä keskustelua -
kirkon roolissa elämässämme. Avataan sydämemme.
Vaimo! Mahtavia uutisia!
Minulla on jotain kesken.
Se ei ole niin tärkeää kuin Paavalin ensimmäinen sana!
Mikä se oli?
Istuimme lattialla leikkimässä, kun hän katsoi minuun -
kasvot loistaen ja sanoi...
Mikä se oli?
"Tussu!"
- Mikä? - "Tussu."
Seuraava on varmasti "nuole".
Kuka halua kuulla Paavalin seuraavan sanan?
- Sano se äidille, Paavali. - Ei!
- Anna hänen olla! - Vie hänet!
Olen hämilläni. Mitä pahaa siinä oli?
En halua hänen ensimmäisen sanansa olevan "tussu".
Miksei? Se tulee tuottamaan hänelle iloa.
Haluan hänen olevan ajattelevainen ja kiltti lapsi, -
joka seuraa aivoja ja rakkautta, ei tussua.
Minä taas hyväksyn hänet sellaisenaan.
- Tietenkin. Hän on kuin sinä! - Hurraa.
Ja sinä rakastat minua, saanen muistuttaa.
Ei tänään!
Olet holtiton ja ärsyttävä!
Lapsi sanoi ensimmäisen sanansa. Ei hän sitä ymmärtänyt.
Mutta minä ymmärrän.
Seuraava sana on "murha", sitten "vittu", -
"veitsitappelu", "pekoniin kääritty taateli" -
ja "kurkut auki"!
Se tarkoittaa, että hän on kaltaisesi.
Hänetkö haluat vihittävän tämän maan johtajaksi?
- Ei tule onnistumaan! - Älä luulekaan.
- Vihkiminen on peruttu! - Mitä?
Ja niin on hirvipelleilykin.
- Helvetti. - On rajoja, joita ei voi ylittää.
Poikani kohtalo on yksi niistä. Älä edes uhkaile.
Minä en uhkaa, minä lupaan.
En ota riskiä, että hänestä tulee kaltaisesi, ja että minä -
annoin hänelle oikeuden pahoinpidellä tämän maan kansaa.
Hiljaa, tai alan viiltää kurkkuja!
Siinä tuli todiste. Onko ongelmia? Tartu veitseen ja viillä kurkku.
Antaa tulla.
Kaiva typerä, sinua rakastava sydämeni ulos.
Tuli tuomaan hyviä uutisia.
Sinä olet ollut hirveä vaimo ja huono äiti.
- Ei hän tarkoittanut sitä. - Ei tietenkään.
Tuo oli todella... Jestas.
Paavalin asema on virallistettava Jumalan silmissä.
Katariinakin tajuaa vaaran.
He vain riitelivät. Se vain ravisteli sielua ja mieltä.
Jos et ole huolissasi, miksi vapiset?
Voi luoja, totta. Outoa.
- Hyvä luoja. - Tuo auttaa keskittymään.
Olen kunnossa.
- Tästä pitää tehdä loppu. - Totisesti.
Grigor, et kai sinä...
Tämäpä vasta herttaista.
- Oli. - Mitä nyt?
Katariina ja Pietari riitelivät.
Pelkäsin jo verenvuodatusta.
- Mitä? - Onko Pietari kunnossa?
Yhtä vihainen kuin menetettyään lemmikkitiikerinsä.
Voi luoja. Pyyhe!
Hei vain.
Ajatteletko entistä ystävääsi?
En voi uskoa, että hän haluaa naida tuota.
Hän rakastaa sitä. Ja minua.
Rakkaus on sokea. Sinun kohdallasi on pakko.
Mursit hänen sydämensä tuhat kertaa. Hänkin saa tehdä sen sinulle kerran.
En halua tavata ketään.
Tehtäväni on sekä sielunhoidollinen että poliittinen.
- Oletko kunnossa? - En ole.
Kerroin lihavalle äidille, etten tule enää kylään -
jos näen hänet vielä syömässä kermakakkua.
Samalla tungin sellaisen hänen valtavaan kitaansa.
Mitä sinä horiset?
Sanat ovat vain sanoja. Tuuli puhaltaa ne pois, -
mutta rakkaus jää kehoon.
Pari päivän päästä olimme teellä. Annoin hänen syödä, kunnes oksensi.
Mene pois.
Vihkimisessä on kyse Paavalista, ei Pietarista.
Et siis tullutkaan sielunhoidollisissa asioissa.
Olen lahjakas pappi. Voin tehdä kahta asiaa kerralla.
Siirrytään politiikkaan.
Ilman vihkimistä valtaistuimen perimäjärjestys katkeaa.
Tämä perinne, suoraan sanottuna, on pitänyt sinut vallassa.
- Minä en perinyt sitä. - Sinua pidetään perillisenä.
Jos et olisi nainut sukuun, -
et olisi enää valtaistuimella.
Jumala vihkii hallitsijan. Muuten kuka vain voi viedä valtaistuimen.
Saatat vaarantaa hallintosi uskottavuuden.
Valtaistuimeni uskottavuuden vai Jumalasi mahdin?
Molemmat. Korkeat panokset, vai mitä?
Helvetti, mikä näytös.
Olin sodassa ja tuo oli hurjaa. Viiniä ja ankanmaksajäädykettä?
Ei, olen liian vihainen... Näyttääpä hyvältä.
Se rauhoittaa sielun.
Mitä helvettiä hän tekee?
Yrittää viedä valtaistuimen pojaltasi.
Oj, kuten Ruotsissa sanotaan.
En halua moittia häntä, mutta hän on hirviö, joka vihaa poikaasi.
- Toin porkkanakakkua. - Keisarille?
- Vihaatko häntä? - Se ei sovi.
- Oli kiire. - Kuulin juuri!
Kaikki kohisevat siitä. Intohimoa! Mekin olimme aikanaan sellaisia.
Ei se ollut intohimoa.
- Se oli hyökkäys. - Hän ei voi tehdä näin.
Minun on tehtävä jotain. Juostaan päin säkkejä.
En puhu hänelle ennen kuin hän pyytää anteeksi.
Naitko häntä? Se johtaa usein puhumiseen.
- Älä nai. - Olemme kerrankin samaa mieltä.
Tietenkin minä nain. En ole hirviö.
- Mutta emme puhu. - Ulos, herrat!
- He lohduttavat minua! - Ja mahtavaa viiniä.
Siinä vieläkin? Käskin teidät ajat sitten ulos.
- Oletko kunnossa? - En.
Se oli hurja välikohtaus. En ymmärrä tätä raivoa.
Kiitos, täti.
Älä koskaan kohota veistä hovin nähden.
- Halusin iskeä häntä. Olin... - Vihainen?
Loukkaantunut.
Hän ei halua pojastani kaltaistani, vaikka rakastaa minua.
Minä yksinkertaistan. Tämä ei liity rakkauteen.
Tunteillasi eikä rakkaudellasi ei ole väliä.
Vain perheelläsi ja työlläsi. Teet mitä sinun pitää.
Olet aggressiivinen.
Isäsi poikana sinulla on yksi tehtävä, pitää suku hengissä.
Ei Katariina tarkoittanut sitä.
Muistan, kuinka pelasin alasti sulkapalloa tässä huoneessa -
käyttäen passionhedelmää pallona.
Isäsi iski kämmenlyönnin minua päin. Rakastin sitä.
Kirvelyä, kun hedelmä hajosi paljasta ihoani vasten.
Hän karjui naurusta.
Kaatui lattialle.
Hän katsoi minua silmillään -
jotka sekä vaalivat että tuhosivat, ja sanoi:
"Varjele sukuani, rakkaani."
Sitten hän kuoli.
Aivan.
En sano muuta siitä, mitä meidän on tehtävä.
Asia selvä.
Toivoin, että olisitte rakastelemassa kiihkeästi.
Hiestä liukkaina ja mustelmilla. Anna kun haistan sinua.
Painu helvettiin. Näitkö tappelun?
Näin. Uskot, että ovi on nyt raollaan sinulle ja Katariinalle.
Kiinnostuksesta päätellen myös sinulle.
Kaikki voittaisivat.
- Sitä Jumala haluaa. - Hassua.
Kirkon pitää vihkiä lapsi.
Käännä hänet puoleesi ja kuiskaa:
"Älä riistä sitä Paavalilta vain Pietarin kiusaksi."
Eikä viedä kirkolta -
oikeutta pyhittää johtajia ja heikennetä sen valtaa.
Tiesin, että ymmärrät.
Sinä ihan kiehut.
Kärvennyn tunteiden sekamelskassa.
Anna mennä. Vedä sieraimesi täyteen.
Vaniljaa. Outoa. Toivoin jotain myskistä.
Oletko tosissasi?
Tappelet idioottimiehesi kanssa ja juokset luokseni?
- Minä vain kävelin ohi. - Valepukki.
Voi helvetti.
Minä olen tämän maan johtaja, koska se oli kohtaloni.
Ja koska ehdotin sitä.
Ehkä lähinnä siitä syystä.
Suostuin, koska minulla on ideoita ja sopiva sydän, -
en koska isohattuinen mies, joka edustaa Jumalaa, -
jota ei ehkä ole olemassa, yhden aatelissuvun kanssa -
määrää miljoonien kohtalon riippuvaksi vauvasta, -
josta voi tulla hirviö!
Puhumme toki pojastamme, jota tietenkin rakastan.
Kyllä. Olen samaa mieltä.
Olemme johtajan armoilla. Jos hän on sokea, käy huonosti.
- Onneksi me olemme minun armoillani. - Olin tulossa siihen.
On helpotus, että olet taas rinnallani.
Olemme samaa mieltä miestäsi vastaan.
Ymmärrän, miksi vihaat häntä.
Mutta älä hiero sitä kasvoihini.
Tai sinä rakkauttasi häntä kohtaan minun.
- Se voisi olla sääntö. - Vihaan tätä rakkautta.
Tänään minäkin vihaan.
Mutta se on siellä, raivosta huolimatta.
Puhut siitä taas.
Aidataan se, niin rakkauteni sinua kohtaan voi muuttaa naapuriin.
Olen kaivannut, vihannut ja kaivannut sinua.
Keisarinna! Tervetuloa. Kulta, et kertonut hänen tulevan.
- Maksim. - Miksi käytät noita laseja?
- Haen kristallit. Naposteltavaa? - Mikä saalis.
Siinähän sinä olet.
Olin huolissani. Kävin asunnossasi. Oletko kunnossa?
- Olen. Kävin Marialin luona. - Ihastuttavaa.
Kun rakkaudella on juuret, se kasvaa takaisin.
Niin kai. Olin vihainen.
Vihassa sanotaan asioita, joita ei tarkoiteta.
Minä tarkoitin joka sanaa.
Tšoglokovit kirjoittivat kirjan avioliiton tieteestä.
Se on moderni. Ihastut siihen.
Rakkautenne on rajua. Tästä on apua siinä
Kuninkaallinen liitto on työtä.
Tee työ, tai sydämiä särkyy -
elämiä tuhoutuu ja lattiat peittyvät vereen.
Teen muistiinpanoja.
"Vaimoni ei pidä keskeytyksistä älyllisissä salongeissa."
- Hauskaa. - Reaktioni on "mitä hittoa".
- Mitä hittoa siellä tapahtui? - Se riistäytyi käsistä.
Kuin olisi pudonnut kalliolta ja vauhti vain kiihtyi.
Avioliitoissa sattuu äkillisiä välirikkoja.
Isä heitteli äitiä uurnilla, -
ja hän täytti isän suun lasimurskalla tämän nukkuessa.
Äiti sai samanlaisia kohtauksia kuin minä.
Se oli kuin kiehuvan veden aalto, joka vei jalat isäni alta.
Äiti piti häntä vertauskuvallisen veden alla -
isän haukkoessa selityksiä.
Eli se on normaalia. Hetken hulluutta, -
jossa sanotaan mitä sattuu.
Tarkoitin joitain niistä asioista.
Se on siskoltani Angelalta.
"Missä äiti on? Hän ei vastaa kirjeisiin.
Ole kiltti ja vastaa. Olen huolissani."
Ärsyttävää. Luulin, että se oli jo haudattu.
Ehkä tämänpäiväinen oli kumulaatiota menneistä.
Tuntuu, että jokainen viikko lisää painolastia.
Unohdetaan se.
Sanoimme asioita, joita emme tarkoittaneet. Mitä sitten?
Ehdotan, että riisumme ja lakkaamme puhumasta.
Tarkoitin sitä, mitä sanoin vihkimisestä. Muista se.
Mitä sinä teet?
- Minulla ei ole vaihtoehtoja. - Sinä tuhoat meidät.
Elisabet antoi minulle kirjan.
Voisimme kokeilla sitä. "Avioliiton tiede."
- Miltä maistuu? - Mitä luulet, Agnes?
Kuin rotta olisi oksentanut verta lasiin. Kaipaan akvaviittia.
Älä odota minua.
Menen asuntoosi. Nähdään siellä illalla.
Minä... kyllä.
Tarvitaan toimintaa, ei vain sanoja.
- Blinejä. - Tässä.
- Mitä tuo on? - Haluat ehkä huuhtoa...
...valheiden maun suustasi.
Liity seuraan. Katkeruus on tuollaisen älyn haaskausta.
Olen eri mieltä.
Minusta tehtävämme on haastaa keisarinna joka tasolla -
maan parhaaksi.
- Eikö se ole tarkoitus? - Olen hajalla.
- Miksi? - Haluan kuunnella.
Haluan tehdä sen samalla kun imet kaluani, -
jolloin sinun on vaikea puhua. Siinä vasta pulma.
Blini?
Keskeytit hyvin romanttisen hetken, Georgina.
Ei hän keskeyttänyt.
Jos sinut kastroitaisiin, voisit keskittyä ideoihin.
Kuinka mahtava olisitkaan?
Ja surullinen. Voltaire ilman kalua? Ei, ei.
Jätetään Voltaire imemään omaa kaluaan -
ja mennään puhumaan rauhassa.
Se olisi mukavaa.
- Tämä harjoitus on köydenveto. - Köydenveto.
Köydessä on lappuja, joissa lukee ongelmianne.
Perustelette kantanne ja toinen koettaa ymmärtää -
ja ottaa askeleen teitä kohti.
Toivon mukaan alatte lähestyä hitaasti toisianne.
Aloittakaa.
"Katariinan hallinto."
Et jaa haluani muuttaa tätä maata.
Koska se on hullua. Nerokasta, mutta hullua.
Etkä kuuntele ohjeitani.
Haluaisin, että luet kaikki Diderot'n kirjat -
koska muuten et ymmärrä minua ja päämääriäni.
- Kuinka monta niitä on? - 47.
Päälle pamfletit.
47? Oletko hullu? Onko hän hullu?
Etkö voi lukea kirjaa? Sinä vain syöt ja metsästät.
Tule metsään, niin metsästän ja syön sinua.
- Pysy aiheessa! - Sehän oli.
- Arkadi. - Avioliittotiede on hauskaa.
- Sinä häviät. - Ei, vaan sinä.
Tuo ei taida olla päämäärä.
- Leuhkivat oikein. - Parin on pysyttävä tasapainossa.
Älkää päästäkö irti, kun heitämme teitä palloilla.
- Pidän sinusta aina kiinni. - Tiedän sen.
- Anteeksi. - Selviämme mistä vain.
Katso minua ja sano, ettei se ole totta.
Uskon siihen nyt, jos ajattelemme tätä hetkeä, -
mutta menneisyydessä... Helvetti.
Tuossa lukee, että voimaa pitää lisätä.
- Missä? - Jossain.
Se oli vain riita. Leikitään, ettei sitä tapahtunut.
Sekö on onnellisen avioliiton salaisuus? Unohdus?
Seuraava pallo, joka lentää, tulee Arkadin kivespussista!
Riidoissa on hyvä käyttää "aina sinä" -lausetta.
Esimerkki. "Aina sinä teet näin ja minä vihaan sitä."
Aina sinä menet töihin. Minä vihaan sitä.
- Loistavaa. - Kiitos.
Minä pelastan Venäjän.
Ei. Sinun pitää sanoa:
"Hyväksyn, mitä sanot. Olen kamala, ota minut silti."
En sano noin.
Sitten lyön sinua rystysillä takaraivoon.
Ja minä nain Pietaria.
- Tässä ei lue niin. - Se sallii improvisoinnin.
Hyvä on. Minä olen kamala.
Asetan työn ja sotkujesi siivoamisen edellesi.
- Hyväksy minut silti. - Hyväksyn.
Sinä tapat, metsästät, syöt ja nait mitä haluat.
Teet mitä haluat ja minä vihaan sitä.
Hyväksy, että olen hyvä tekemään elämästäni jännittävää ja hauskaa.
- Hyväksy minut silti. - Hauskaa.
Nyt meidän pitäisi, pelottavaa kyllä, tehdä havaintoja.
Teidän kahden?
Sinä olet isokaluinen hedonisti, -
ja sinä koppava työhullu.
- Liitto on tuhoon tuomittu. - Ei. Arkadi, mitä sanot?
Olette ainutlaatuisia ihmisiä. Se tekee tästä vaikeaa.
Te elätte reunalla, ja reunat ovat aina teräviä.
Satutatte toisianne koko ajan vain olemalla omia itsejänne.
Teidän pitää löytää keino hyväksyä haavat, -
tai ottaa etäisyyttä toisiinne toistenne takia.
- Voi helvetti, Arkadi. - Totisesti.
- Minä huomaan kyllä asioita. - Niin huomaa.
Hänellä on hiton tarkka silmä.
Pietari! Toin sinulle fasaanin.
Ja 11 pulloa rosé-viiniä ja 46 osteria -
ja kokki teki melonilla täytettyjä madeleine-leivoksia.
Aioin ehdottaa sulkapalloa, mutta teillä on tekemistä.
Minulla on töitä.
Jää pelaamaan. Parannat jatkuvasti Venäjää.
- Pidetään hauskaa. - Hauskaa?
Kuudes kappale koskee sitä.
Kokeillaan.
Meitä pitää olla neljä. Haenko Georgen?
- Tai kuusi on hyvä. - Hugo.
- Hän taisi kuolla. - Kuulin siitä.
Me voimme jäädä. Minä ja Tatiana?
Ei, Grigor. Hae Marial.
Kiitos. Te voitte mennä.
- Nelinpeli. - Uskomatonta.
- Marial? - Marial.
Hän sanoi: "Hae Marial." En voinut uskoa sitä.
- Rakastit minua kerran. - Olen samaa mieltä.
Olet niin onnellinen.
Me neljä yhdessä ystävinä. Hugo voi painua helvettiin
- Kiva, että se johtuu minusta. - Olen onnellinen sinusta.
- Älä vain mokaa. - En mokaa.
Vihaat Pietaria. Koeta piilottaa se.
Olen hyvä näyttelijä.
Se eilinen orgasmi?
- Se oli aito. - Oliko?
Tosi hyvä! Melkein uskoin sinua. Rakastat häntä vielä. Kuten mekin.
Te kaikki rakastatte. Se on melkein hyvä pointti.
- Hei! - Hei.
Yksi sääntö. Et puhu hänestä pahaa.
Mutta voin ajatella.
- Mutta ei puhuta. - Selvä.
- Täytin lasit puoliksi, ettei läisky. - Voimme juoda päät täyteen!
Pelin lopussa se on väistämätöntä.
- Entä joukkueet? - Pelaan sinun kanssasi.
Agnes. Toivoin, ettet olisi alasti, -
jotta voisin repiä vaatteet päältäsi.
Ensin tämä.
- Pelaamme sotapeliä. - Mitä?
Olen Ruotsi, sinä Venäjä.
Taistelu oli tässä, kun tulitauosta sovittiin.
- Olisitko voittanut? - Tiedän, että olisin.
Tunnen meidän suunnitelmamme. Kokeillaan sitä.
Olen tainnut rakastua.
Olisi loukkaavaa, jos et olisi. Aloitetaan.
- Pidä silmät pelivälineessä. - En saa niitä irti siitä.
Flirttailetko oman miehesi kanssa?
Käytän hänen itserakkauttaan hyväksi.
- Yksi nolla! - Loistavaa.
Helvetti!
- Olen kilpailuhenkinen. - Ja huono.
Jätä parini rauhaan. Pallo peliin.
Oletko kunnossa?
Kaksi yksi.
- Marial, mene eteenpäin. - Tiedän, missä olen.
Älä.
- Helvetti! - Kolme yksi.
- Seuraa palloa. Metri eteenpäin. - Osaan pelata.
Hudit vähän hämäävät.
Sitten iskemme takaisin divisioonalla.
Olen kääntynyt, joten se ei ole enää selusta.
Tuijotat suoraan tuhansien miesten hampaisiin.
Heillä on aseet ja kalut tanassa.
- Sitten peräännymme... - Olen harjulla!
Laakson yläpuolella, johon peräännytte.
Se siitä!
Tiedät, minne marssin seuraavaksi.
- Tukholmaan. - Voitin!
- Tiesin, että olisin voittanut. - Ehkä.
Emme saa koskaan tietää.
Nyt minä olen Tukholmassa.
Oletko sinä sotasaalis?
Tule tänne. Nelinkontin.
Haista minua ja huuda kuin puhveli.
Vaikka haluaisin, en voi naida sinua. Olen naimisissa.
- Mutta... - Olen liukas halusta.
Meidän on kestettävä tämä kidutus.
Ei. Teen kuolemaa.
Haluan tätä epätoivoisesti ennen kuolemaa.
Kuten myös Ruotsia.
Kyllä.
Kammottavaa kuolla vailla monia nainteja ja voittoja.
Sydämeni särkyy takiasi.
Istunko ja odotan, että Pietari hoitaa kaiken?
Pietari? Sanon sen uudelleen. Pietari?
Hänellä on lahjansa. Hän sai Katariinan rakastuimaan.
Jos, mikäli saan todeta itsestäänselvyyden ääneen, -
hän epäonnistuu, mitä sitten?
Sinä ja minä yhdessä. Kuka voi voittaa meidät?
Totta. Ymmärräthän kuitenkin, -
että tämä on, kuinka sen sanoisin, helvetin iso asia.
Yritän pysyä Katariinan rinnalla, -
eikä hän tee samaa vastineeksi.
Lopulta kuuluu repeämisen ääni -
ja se tulee siitä, kun irtoan ja alan irrotella.
Olet kiihtynyt.
Opetanko sinulle lintujen ääniä?
Tulin ottamaan sinut.
Tämä on näköjään huono hetki.
- Joskus kadehdin sinua. - Niinkö?
Minä en kadehdi sinua. Hatuistasi pidän.
Pyydä Vinodel takaisin. Katselen mielelläni.
Yhäkö katselet? Milloin aiot antaa periksi?
Sen repeämisen haluaisin kuulla.
Tämä kirottu fasaani!
- Johtuu siitä, miten ne ammun. - Aseella?
Upeaa. Istumme samassa pöydässä ahmien fasaania ja anteeksiantoa.
Jopa Marialin petokset ovat palaneet pois.
- Minun petokseni? - Marialille.
- Rakkaus on haastavaa. - Eivätkä ulkopuoliset ymmärrä.
- Hirviö yhdelle... - Tähtään yleensä kaulaan.
- Mitä? - Fasaaneja.
Rinta ei vaurioidu. Pannulla paistettuna -
fasaanin silkkinen koostumus säilyy.
Silkkinen. Hyvä, kulta.
- Oletko sinä ystävällinen? - Toisinaan.
- Mikä näky. Oletko rakastunut? - Sinäkin olet, rakastuneena.
- Varo. - Grigorille ja Marialille.
Katariinalle ja Venäjän tulevaisuudelle.
Pietarille ja Katariinalle.
Hurraa!
Katariina sai kirjeen siskoltaan.
Outo puheenaihe illallisille, puoliso.
Mitä hän kirjoitti? "Missä äiti?"
Marial, pane kimpale porsasta suuhusi ja pureskele. Hitaasti.
Olen miettinyt, miten vastata.
Kirjoitin kirjeen. Se on vielä päässäni, mutta...
"Rakas käly, et tunne minua.
Olen entinen Venäjän johtaja, joka rakastaa -
Venäjän uutta johtajaa, Katariina-siskoasi.
Mitä tulee äitisi tilanteeseen, pääsemme siihen pian."
- Pidän alusta. - Aiotko tehdä sen?
Kyllä. Et ole tässä yksin. Aloitan vahvasti.
"Rakkaus on piikki. Näin sanoo piikki lihassa, jota liha usein ohjaa."
Kuten äitinne rakkaus.
Hän tuli ja näki tyttärensä muuttuneen johtajaksi -
täynnä valoa ja voimaa, eikä kestänyt sitä.
Hän halusi tukahduttaa Katariinan ja meidän rakkautemme.
Kahden ja puolen minuutin ajan minä avustin häntä siinä.
Äitinne on kuollut. En kadu hänen kuolemaansa, -
vain olosuhteita. Jos saisin uuden tilaisuuden, -
en naisi häntä. Heittäisin vain ikkunasta."
- Aivan. - Totisesti.
"Hän aikoi tuhota meidät, eikä rakkauttamme voi tuhota.
Sisaresi kosti äitinsä kohtalon -
ja puukotti minua viidesti.
"Ansaitsin jokaisen iskun.
Kun seurasin, miten terä upposi minuun, -
se, että hän voisi elää ilman minua tuntui hyytävältä -
ja tuska hänen silmissään teki siitä vielä pahempaa.
Kauhu siitä, että jättäisin hänet ja Paavalin, oli pahempi.
Jäin henkiin. Rakkautemme on palaa sisällämme kuin aurinko.
Tuntuu, että se nielaisee meidät, mutta niin ei käy.
Rakkain terveisin lankosi Pietari.
P.S. Tule kylään, kevät on paras vuodenaika."
- Mitä sanotte? - Olet minusta ihmeellinen.
- Ja sinä minusta. - Ja minusta.
Oletteko...
Maistaneet porsasta? Se on herkullista.
Tein Ranskassa kaksi suurta löytöä. Valistus ja French 75 -drinkki.
Löysin myös cunnilinguksen.
- Antajana vai vastaanottajana? - Molempia.
- Kiitos avusta. - Naisille ja ideoille
Nämä heikot, sanojaan varovat älyköt...
- Toivoin tulta. - Oletko Katariinan puolella?
Kukaan ei tiedä.
- Olet mystinen. - En lainkaan.
Ranska muutti minut lopullisesti.
Pelkään, että tämä jää puheeksi.
Keisarinna haluaa, että olemme villejä -
ja valmiita viemään ideoitamme eteenpäin.
- Olen samaa mieltä. Onpa vahvaa. - Kuten mekin.
Tarvitsen ystävän, joka uskoo minuun.
Jos juomat ovat aina tällaisia, sinulla on.
Mikä ilta. Tuntui oikealta olla yhdessä.
- Oletko tosissasi? - Mitä? Pidit hänestä.
Hän on hirviö, ja jonkun pitää tappaa hänet, -
jotta vapaudutte hänen lumoistaan.
Luulin, että sinulla on hauskaa.
Käsitit väärin. Kuten orgasmin kanssa.
Olen melko varma, että teimme juuri lapsen.
Ehkä
- Paavali! - Käskitte tuoda hänet...
...jos hän puhuu taas.
- Mitä hän sanoi? - Pelottaa kysyä.
En halua pilata yllätystä.
- Hei. - Mikä söpöliini.
Mitä sanoit, Paavali?
Toivottavasti "valaistus", -
jotta tilanteemme on tasan.
En halua pilata tätä hetkeä, mutta et saa viedä tätä häneltä.
Harkitse asiaa.
- Minä lupaan. - Kirja.
- Sanoiko hän "kirja"? - Taisi sanoa.
- Täydellistä. - Hei! Harjoitellaan!
- Harjoitellaan hirvirituaalia. - On yö, Velementov.
Me olemme kuolleita. Sinun pitää onnistua, tai Paavali kuolee.
Katso häntä. Pietari Suuri.
- Oletko kunnossa, Velementov? - Hän oli aina läsnä. Kaipaan sinua.
Mene kotiin, Velementov.
Tätä miestä pitää kunnioittaa, pikku Paavali. Katso häntä.
Hallitseva perhe halailee. Millainen päivä siitä tulee!
Onneksi elin ja sain nähdä sen. Harjoitellaan!
Vien hänet kotiin.
Saamme nähdä, kun hänet vihitään perijäksi.
Isäsi itki, kun sinut vihittiin.
- Niinkö? - Kuin vauva.
Hän pakotti minut läimäyttelemään itseään, että se loppuisi.
- Olette siis taas ystäviä. - Mistä tiesit?
Hovissa kuhistaan siitä. Olen ylpeä sinusta.
Miten Pietarilla ja sinulla meni?
- Pidän enemmän Pugatšovin versiosta. - Mitä?
Hän asuu alakerrassa.
Joskus palaan vanhaan elämääni. Hän on helvetin hauska.
Esittää Pietaria täydellisesti. Pahuutta ja charmia yhdessä.
Niinkö? Kiinnostavaa. Mainitsitko vihkimisen tänään?
En, mutta Katariina antaa periksi.
Hän horjuu jo. Pietari jatkaa painostamista.
Hän tietää, mihin kohtaan sydäntä iskeä.
Hän syntyi saamaan mitä haluaa. Loistouutinen.
- Liity minun ja Maksimin seuraan. - Juomaan ja pelaamaan.
Ei, olen uupunut. Hyvää yötä.
Naiset ovat niin herkkiä.
Niin paljon öisiä vieraita.
- Et saa luovuttaa. - En.
Äänesi vapisee nytkin.
- Et voi jättää Venäjää... - Hän on puolet minusta.
Hänen ensimmäinen sanansa oli "tussu".
Olet oikeassa. Toinen oli "kirja".
Hän ohjailee sinua, etkä edes huomaa sitä.
Älä. Meillä oli sääntö, Marial.
Olet minulle rakkaampi kuin säännöt.
Älä luovuta.
Mikä näky uupuneille silmille.
- Se taisi onnistua? - Takuulla.
Eli ei vielä.
Ei vielä, mutta pian.
- Eli et hoitanut tehtävääsi. - Älä tiuski.
Olen korjannut sydämemme. Kevyt tuuppaus, ja hän kaatuu.
- Milloin? Aikaa ei ole! - Tiedän oikean hetken, kuten aina.
Koko tämä sukulinja on erehtymättömien vaistojeni varassa.
Ole luottavainen. Minä hoidan asian.
Totisesti. Sitten nukun levollisesti.
- Huomenta! - Huomenta.
Sinä ja miehesi solmitte rauhan.
- Olette niin intohimoisia. - Totta.
Katson Paavalia ja ajattelen:
"Mitä muuta hän voi olla kuin ainutlaatuinen?"
- Läpinäkyvää ja kömpelöä. - Se on tärkeää.
Vapisee kun ajattelen, millaisen virheen voit tehdä.
- Ja uhkaavaa. - Lopetan. Aloita.
En voi kannattaa meritokratiaa -
ja antaa kirkon väittää, että mies taivaalla -
valitsi poikani hallitsijaksi, sopi hän tehtävään tai ei.
- Ei ole kyse siitä. - Kyllä on.
Entä jos olisin saanut tyttären?
Niin ei käy, kun tussu on täynnä sitruunaa.
En ymmärrä, mistä puhut.
Mitä sinä... Mitä helvettiä teet?
- Minä haistan sitruunan. - Jätä minut rauhaan!
Joko otan sen pois tai myönnät ,että se on siellä!
Kyllä! voi luoja.
En ehdi saada toista lasta.
Totuus. Enemmän sitä jatkossa.
Luoja.
Anna minun mennä!
Paavalin vihkiminen on hulluutta.
Kai sinä sen käsität. Hänestä tulee vaihtoehto muille.
He voivat hankkiutua eroon minusta ja valita hänet.
- Sinä siis tiedät sen? - Tietenkin.
Haluatko silti, että teen sen?
Olet aina vaarassa.
Murhaasi juonitaan tälläkin hetkellä.
- Ehkä jopa täällä. - Hauskaa.
Oliko?
Se sekä vahvistaa että heikentää sinua.
Se suojelee suuren rakkautesi Pietari Suuren sukulinjaa.
- Ja sinua. - Mutta lähinnä häntä. Sinua varten.
Se voi hyödyttää meitä kaikkia.
Kuvittelen, että ajattelet minua, mutta teet kaiken hänen takiaan.
Olen mielestäni osoittanut rakkauteni sinua kohtaan.
Pyydän epätoivoisesti, että teet jotain hyväkseni.
Vaistoni sanoo ei.
Se huutaa sitä minulle. Ei.
Kuten tahdot.
Onko piippu varmasti suora?
- Kyllä on. - Iski.
- Paavali taisi sanoa "iski". - Hän sanoi "piski".
Ehkä tarvitsemme hitaan hirven.
- Etsinkö kolmejalkaisen? - Häivy, läski.
- Ammu minut. Kantama riittää. - Yritetään uudelleen.
Hurraa!
- Onnea. - Paavali! Hurraa, Paavali!
Jumalan valitsema!
Ja isän rakastama!
Hei. Vilkuta äidille.
Näitkö tuon?
Näin sinut.
Olen ajatellut sitä. Sallin hirvirituaalin.
- Hurraa! - Mutten vihkimistä.
En voi hylätä isän perintöä.
Miten selitän tämän hänelle?
- Hän on kuollut. - Ei ole.
- Me olemme tulevaisuus. - Siis sinä.
Työnnänkö sukuni ojaan pois tieltäsi?
Isä rakensi asuntomme, palatsimme -
ja kaupungin rautaisella tahdolla.
Hän halusi tuhatvuotisen valtakunnan. Asemasi on hänen ansiotaan.
Minä otin asemani, koska se on kohtaloni.
- Ei, vaan minä annoin sen. - Taasko tätä?
- Entä Paavali? - Hänellä on meidät.
Miten selitämme, ettei hän ole kukaan?
Emmekö me ole mielestäsi poikkeuksellisia?
- Tietenkin. - Ja lapsemme myös.
Vaadit liikaa minulta ja Paavalilta.
Pyydän, että valitset meidät.
- Mitä helvettiä? - Toit hänet tänne.
Valitsit hänet vaimoksi. Tämä on sinun syysi.
- Et hallitse häntä. - Koska rakastan häntä!
Et olisi tuonut naista, jota rakastan. Huonoa hallintoa!
Syy ei ole minun! Pietari Suuri hallitsi naisensa.
Luulin, että olet enemmän kuin hänen varjonsa. Erehdyin.
Tuo oli julmaa.
Olette kumpikin täällä. Mikä onni. Nouse ylös.
Katariina ei suostu. Epäonnistuin. Mitä isä sanoo?
- Voin esittää arvauksia. - Minulla on rauhoittavaa lääkettä.
Laita sitä hänen huulilleen, kun hän nukkuu.
Se vaivuttaa hänet syvään uneen.
Paavali täyttää yksi keskiyöllä.
Tuo hänet kappeliin niin vihimme hänet.
- Katariina ei saa tietää. - Hyvä. Jumala puuttuu peliin.
Paskat siitä. Anna tänne.
Tämä salaisuus sinun on säilytettävä.
- Joo, joo. - Todella rauhoittavaa.
- "Joo, joo." - Lyön uudestaan.
- Ja Jumala kirjaa senkin muistiin. - Mitä?
Uskon sinuun, kulta.
Keisari Paavalille. Hurraa!
Hurraa.
- Maukasta. - Hänen istukkansa on jumalaista.
Maistuu samalta kuin äidin.
Jännittävää. Ensimmäinen askeleesi kohti keisariutta.
Entä jos et pidä siitä? Minä en pitänyt.
Entä jos ripustan harteillesi taakan?
On raskasta kannatella Pietari Suuren painoa.
Ehkä hyvä isä suojelisi sinua siltä.
Nyökkää, jos haluat sitä.
Ei tuosta saa selvää. Olet oikeassa. Minä päätän.
Hän on myöhässä.
Aivan.
- Katso, katso. Aatelinen! - Keisari.
Tule tänne ja kumarru.
- Kiitos. - Voit mennä.
- Hän luuli sinua Pietariksi. - Olen työssäni hyvä.
Freskot ovat kauniita.
Yritätkö viedä huomion sukulaispoikasi heikkoudesta?
Itse asiassa kyllä.
Vain Herra voi hallita kohtaloa.
Puhu sitten hänelle.
Omituista. Ensin hänet julistetaan Jumalan valitsemaksi.
Sitten sidotaan villieläimeen ja ammutaan.
Tämä on Venäjä. Pääsemme pian kotiin. Tiedän sen.
Anteeksi. Tiedän, että se oli sinulle tärkeää.
Rakkaus kestää haavat. Minä kestän omani.
Otin sitruunan aamulla pois.
Odotan, että saan tavata tyttäresi.
Tai joukon lapsia, joista valita johtaja.
- Grigor. Pitäisikö hermostua? - Et lainkaan.
Hitto. Uusi ase. Ei hätää.
Vapauttakaa hirvi!
Pugatšov. Jumala kutsui sinua.
Naitko minua vai minä sinua?
- Ei. Käymme keisarinnan kimppuun. - Mahtavaa.
Suomennos: Paula Hyypiö Iyuno