Naivatko ne? Mikä pettymys.
Mitä helvettiä minä teen?
Mitä helvettiä teen?
Kysymys lienee retorinen. Jos ei, marssit ja mutiset kuin hullu.
Mitä helvettiä minä teen tänään?
Tänään annat äänen äänettömille.
Alamaisia ei pitäisi kuunnella. Ties mitä he sanovat.
Se kiinnostaa minua.
Ei kiinnosta. Olet hämilläsi, -
koska se amerikkalainen rotanturkkeineen ja kulleineen -
kuiskasi tussuusi "me kansalaiset."
Minä uskon tähän ja saan kansan puolelleni.
Se onnistuu, kun kuuntelen ja kunnioitan heitä...
Valehtele heille ja itsellesi, mutta älä minulle.
Johtajan pitää kuunnella alaisiaan -
vain kun he kirkuvat kidutuksesta, hurraavat hänen nimeään -
tai kuiskaavat korvaan, kun heitä nuollaan.
- Sinusta on paljon apua. - Kuten aina.
- Se oli sarkasmia. - Ei minusta.
- Jätä kokous väliin. - Talonpojat, kauppiaat...
...ja aateliset Venäjän joka kolkasta ovat kokoontuneet yhteen.
En voi jättää sitä väliin vain siksi, -
että se voisi olla kurja virhe, joka tuhoaa minut.
Ole keisarinna.
Sano: "Muutin mieltäni. Menemmekin majavajahtiin."
Olet surkein mahdollinen johtaja
Kuulostat ihmiseltä, joka ei ole koskaan nauttinut majavajahdista.
Hyvin se menee.
- Onneksi en tappanut sinua. - Samaa mieltä.
Minähän olen innoissani! Tämä on valtakauteni suurin päivä.
- Olet hullu. - Ja se on hyvä asia.
"Nakaz, ehdotuksia ja ajatuksia Uuden Venäjän lakijärjestelmää -
ja hallintoa varten."
- Tarttuva nimi. - Niin minustakin.
- Sarkasmia. - Ei minusta.
- Mikä tämä on? - Lista tavoitteista valtakaudelleni.
Lisää ne omiin tavoitteisiisi.
"Apina joka kylään."
"Vadelmien nimeksi pietarinmarja."
"Kaikista eläinlajeista tehdään carpacciota."
"Parhaasta tulee kansallisruoka."
Visionääristä.
Miksen koskaan yllätä teitä vauvantekopuuhista?
Se käy hermoille.
- Oletko valmis päivistä parhaaseen? - Jestas.
- Oletko kunnossa? - Tämä on Pietari Suuren asunto.
- Tämä tuntuu... - Se on uusi kotimme.
Nostamme sille maljan.
Muistan, kun minut otettiin tuota seinää vasten.
- Nelin kontin tällä matolla. - Helvetti.
Olet vaihtanut sängyn. Se on hyvä sen jälkeen, mitä teimme vanhalle.
- Meidän ei tarvitse... - Siinä!
Hän piteli minua kasvoillaan ja upotti kielensä...
- Oletko sinä... - Saamassa?
Hyperventiloin.
Näyttää paremmalta.
Toukat ovat luonnon ja tieteen upea fuusio.
Ne maistuvat hyvältä leivällä hanhenmaksan kera.
Oikea käsivarteni on halvaantunut sen antamasi juoman jälkeen.
Voi paska.
Pitäisi nimetä nämä. Tämä oli väärä. Anteeksi.
- Se menee ohi. - Milloin.
Ihmiskeho on mysteeri. En osaa sanoa tarkkaan.
Mutta annoit jotain halvaannuttavaa.
Lääketiede on taidetta, ei tiedettä.
- Silti puhut tieteestä. - Mitä hän pelleilee?
Täällä on talonpoikia. Talonpoikia!
Eikä ole kiehtovaa -
kutsua koolle edustajia kaikista luokista ja uskonnoista?
Siinä on jotain innostavaa.
Ei ole. Minusta se on hullua.
Muutos ei ole koskaan hyväksi aatelisille.
Jessus sentään! Simitz! Hän on tuolla ulkona.
Mitä?
Kansalaisten tasa-arvo tarkoittaa, että kaikkia koskevat samat lait.
Talonpojat! Tervetuloa tulevaisuuteen!
Toivottavasti olette nauttineet Nakazista.
Hienoa, että olette täällä -
kertomassa talonpoikien näkökulman uuden Venäjän rakentamista varten.
Antakaa ääntenne kuulua -
täydellä teholla.
Edessä on suuri päivä. Nähdään sitten.
- Kuka se oli? - En tiedä.
- Meidät tapetaan, vai mitä? - Ei, jos tottelemme.
- He voivat tehdä sen huvikseen. - Näemmepä palatsin.
- Suuri päivä, keisarinna. - Totta, arkkipiispa.
Kerronko talonpojille, että Jumala on puolellasi?
Puhuin heille ja kehotin -
puhumaan vapaasti ajatuksistaan ja toiveistaan.
- Haluan kuulla heitä suoraan. - Kiinnostava strategia.
Saanko ehdottaa, -
että tänään tärkeämpää on "milloin" kuin "mikä".
- Ymmärrän. - Jotain helppoa.
He palaavat tämän jälkeen koteihinsa tuntien, -
että heillä on ollut rooli -
uudessa Venäjässä. Sitä seuraa muutos.
Sinulla on kolme nänniä!
Kuninkaallinen veri. Se ohenee.
- Minulla on kuusi varvasta. - Hienoa.
- Vaimosi tekee tänään historiaa. - Hullua.
Onneksi olet sitä mieltä.
Tietenkin. On hullua kuunnella kansaa.
- Niin on. - Niinhän sinä teit.
Kyllä. Jään historiaan miehenä, joka menetti Ruotsin.
Sinä miehenä, joka menetti Venäjän naiselle, joka menetti Venäjän.
Se on vain mielipide. Älä tuijota kuin aikoisit puukottaa.
Mitä muuta teit? Valtakautemme olivat lyhyet.
Ei partoja. Katariina perui sen.
Olin rakentamassa Euroopan suurinta kirkkoa, -
mutta emme saaneet sitä valmiiksi.
Ehkä teimme niin vähän, ettei meistä jää edes alaviitettä.
Ole hiljaa, Hugo. Minulla on muutakin mielessä.
Vaimoni ja lapseni. Mikseivät hevoset nai?
Grigor, missä olit? Varasin vihdankin.
Hugo astui tilallesi.
Kuninkaiden luotettavuudelle.
- Joko ne naivat? - Eivät. Se on masentavaa.
Haluan luoda oman eurooppalaisen superhevosen.
Outoa olla taas Pietari Suuren asunnossa.
Siellä keisari yleensä asuu.
En vain itse halunnut.
Katariina ja minä tarvitsemme oman tilan.
Hänet aistii täällä.
Kumea ääni, joka sai kaikki tärisemään naurusta ja pelosta.
Me kyyristelimme nurkassa.
Grigor, anna olla. Usko minua.
Kuninkaat eivät puhu isistään. Se sattuu vatsaan ja kutittaa silmiä.
Totta. Katso tuota hevosta. Sillä ei edes seiso.
On musiikkia ja kynttilöitä.
Luulin, että ne pitäisivät sisätilojen rauhasta.
- Toinen teistä saa auttaa sitä. - Miten?
Vahvoin käsin ja lämpimin katsein.
Tekisin sen itse, mutta minulla on pienet kädet.
Grigor, sinä olet oikea mies.
- Lämmittelemään hevosta? - Grigor, Grigor!
Grigor, Grigor, Grigor!
- Helvetin Simitz on täällä. - Mitä?
- Hovissa? - Luulee sinun kuolleen.
Maakunnissa on se käsitys.
En ole kuollut.
- Kuka Simitz on? - Pitkä tarina.
Vain elinikäiset ystävät tuntevat sen.
Luvattu päivä on koittanut. Kumarran teillä.
Tuoksutte upealta.
Kuin olisitte kierinyt nurmikolla -
ja suihkutellut persikalla.
Kiitos, Voltaire. En ole tehnyt kumpaakaan.
Sääli.
- Orlo olisi ylpeä sinusta. - Kiitos.
- Olen ajatellut häntä paljon tänään. - Hän olisi rakastanut tätä.
Hän uskoi sinuun pitkään, kunnes lakkasi.
- Tulin toivottamaan onnea. - Kiitos.
Tämä valtava, merkityksetön, mahtaileva kirjakerho...
Olet elementissäsi.
Et ilmeisesti yritä enää hieroa sopua.
Se on totta, keisarinna.
Sillä minä olin oikeassa kaikesta, -
ja sinä olet narttu.
He ovat melkein valmiita.
On suuri ilo nähdä aatelisia, -
porvaristoa ja talonpoikia kokoontuneena yhteen.
Tervetuloa Nakaziin.
Olemme täällä tekemässä historiaa ja luomassa Venäjää uudelle.
Avatkaa sydämenne ja äänenne. Aloitetaan.
- Talonpojat eivät saa katsoa meitä. - Istu, Smolny.
Mistä aloittaisimme tämän huikean päivän? Olkaamme rohkeita.
- Voi sentään. - Totisesti.
Keneltä täällä on murhattu rakas ihminen?
Ja tuntenut sen tuskan.
Kuka on tappanut ja tuntenut sen tuskan?
Ja käsittäneet sisimmässään sielun tuhon, -
joka seuraa ihmishengen viemisestä.
Tänään teemme murhasta laitonta.
- Mitä helvettiä? - Hurraa!
Olen rinnallasi, kuten aina.
Revin sen kusipään silmät irti ja panen ne työpöydälleni.
- Hurraa! - Fantastista.
Olen tukenasi. Haluaisin tietää vähän lisää.
Hän oli menossa kokoukseen.
- Mitä sinä teet? - Helvetti!
- En voi keskeyttää Katariinan juttua. - Se vie vain hetken.
Totta, tai ehkä ei.
Kehno idea täyttää ilma veriroiskeilla, -
kun hän toivoo sivistynyttä keskustelua.
Teen sen myöhemmin, helvetti.
- Olet hyvä puoliso. - Teen parhaani.
- Aiotko tappaa miehen? - Tietenkin, Arkadi.
Omituinen kysymys.
Kysyn kunnioittavasti, mistä helvetistä puhutte?
Porvaristo esittää saman kysymyksen kuin Smolny.
- Osoita kunnioitusta, kauppuri. - Velementov!
Murhan uhka pönkittää kaikkia sopimuksia.
Tai sitten laki. Rangaistukset, kidutus, vankeus.
Ja sitten tekijä saa vain lähteä?
Kuka tahansa kusipää voi rikkoa sopimuksen.
Tämä on silkkaa hevonpaskaa.
Keisarinnan vallanhavittelua naamioituna...
Ja tietenkin kiinnostavaa ja keskustelun arvoista.
- Totisesti. - Meitä kiinnostaa hinta.
Emme tiedä, mikä sen hinta on, ennen kuin olemme vapaita siitä.
Minulla on kysymys. Oletetaan, -
että puukotan ihmistä viidesti eikä hän kuole.
Sehän ei haittaa ketään.
Igor pani kerran seitsemän sokkohiirtä säkkiin, -
ja vei ne niitylle, missä ne sitten leikkivät.
Ahtaudessa niiden välille syntyi epäluottamus.
Aamulla kuusi oli kuollut ja yksi hämillään -
ja pahoillaan siitä, mitä oli tehnyt. Me olemme samanlaisia.
Olipa omituinen kertomus.
Tappamisesta on tullut helppo ratkaisu -
kysymyksiin, joita emme viitsi muuten hoitaa.
Tämä pakottaa meidät pohtimaan -
sielumme pohjasta, kunnes vastaus löytyy.
Älkää olko enää elukoita. Se on yksinkertaista.
Tuo pirun talonpoika katsoi minua taas!
Rauhoitu, Smolny, tai ammun sinuun reiän.
Talonpojan takia? Oletko tosissasi?
Katso itseäsi.
Eikö olekin ironista?
Talonpojat, haluan kuulla teitä.
Talonpojilla on vain voitettavaa.
Tämä on hyökkäys aatelisia kohtaan. Meillä on oikeus tappaa kenet vain.
- Tiedämme, mitä he sanovat. - Raskolvy, istu alas.
Anteeksi. Luulin, että meitä kuullaan täällä.
Olen vähän hämilläni.
Talonpojat, puhukaa.
Me... me...
Saatte puhua. Käyttäkää sananne hyvin.
- Sanoin, että he saavat puhua. - Kiitos.
Me pidämme murhista.
Hyvä talonpoika! Bravo!
Meistä nykyinen tilanne on riittävä.
Kun aateliset saavat tappaa teitä ilman rangaistusta?
Kyllä, se on Jumalan tahto.
Hän sanoo myös: "Älä tapa."
Et usko Jumalaan.
On hän joskus oikeassa.
- Voitko tappaa meidät? - Minä?
- Valtio? - Tietenkin.
Ei ole puhe siitä. Voimme tappaa kaikki täällä, jos mieli tekee.
Mutta emme tee niin.
Nyt hiljaa, saatana!
Tappaako valtio?
Kyllä, valtion on varattava se oikeus.
Mitä? Tämä on naurettavaa.
Meidän on elettävä vapaina ilman valtion puuttumista.
- Vapaina tyranniasta! - En ole tyranni!
Se oli kielikuva.
Olen täysin puolellasi. Innostuin vain vähän.
- Saammeko äänestää? - Äänestys, äänestys!
Äänestys, äänestys!
Ei, meidän pitää tukea keisarinnaa.
Taivas lähetti hänet tänne muuttamaan teidät elukat -
kahdella jalalla käveleviksi... voi luoja.
On aika pitää tauko.
- Kutsu Vinodel. - Bravo.
Tämä on paljon parempaa kuin odotin!
Kun murhanhimo iskee ja tukahdutan sen, -
saan päänsäryn, johon auttaa vain jäävesi.
Veri ei rauhoitu, ellei sitä vuodateta.
Hyvin sanottu, Arkadi. Minun pitää syödä jotain veristä.
Käske kokin grillata fasaani. Sen pitää olla raaka.
Haluaisin kuulla kaverin tarinan.
Keskity sinä runkkaamaan hevosta, Hugo.
- Älä huuda. Halaa Hugoa. - En halua.
- Hän ei halaa sinua. - En halua...
No niin.
Vuodatat hänen vertaan pian ja saat rauhan sydämeesi...
- ...ja kiehuviin suoniisi. - Aivan. Olet oikeassa.
Tämä on hyvä päivä. Voin tappaa hänet.
- Lasi on puoliksi täynnä. - Hänen vertaan.
Mitä he tekevät?
- Hienoa. - Loistavaa.
Vempataan koni kovaksi.
Hakekaa minulle hanska.
Grigor, Grigor!
Se oli lähellä mennä pahasti pieleen.
Varpaat olivat jo kuilun partaalla.
Ajatella, että Georgina pelasti meidät.
Ei murhaa? Aloitit vahvasti.
Kävit lempiajanvietteemme kimppuun.
Oli pakko olla rohkea.
Minun pitää voittaa tämä. Onko se mahdollista?
Ehdotanko majavajahtia?
- Saisimme levätä. - Se näyttäisi tappiolta.
En voi uskoa, että talonpojat vastustavat meitä.
- Helvetti. - Ja lähes kaikki muut.
He eivät ole suututtaneet aatelisia joutumatta hautaan.
He seuraavat heitä, ellei pelkoa poisteta.
- Minä voin ehkä auttaa. - Haluan heidän puhuvan vapaasti.
- Siksi he ovat täällä. - Haluamme myös voittaa.
Totta. Siksi minulla on teidät.
Menkää ja taivutelkaa.
- Mitä ihmettä sinä puuhasit? - Olen kännissä. Anteeksi.
Olet aina. Tämä on jotain muuta.
Yskin tätä ulos joka päivä.
Kuka tietää, paljonko on jäljellä?
Varmaan paljon. Siitä tulee melkoinen ruumiinavaus.
Mene, mutta älä pukeudu valkoisiin.
Oletko tavannut Vinodeliä?
Tiedän, mitä se on ja mitä se tarkoittaa.
Ei. En salli sitä.
Äänestetään.
Olen hankkinut vihamiehiä. Ehkä ei kannata.
Sinun pitäisi pitää lomaa.
- Levätä. - Se on huono ajatus.
Minulla on vain velvollisuuteni. Pyydän.
Anoisin polvillani, mutten pääsisi ylös.
Hyvä on, mutta...
- Tuoksut vaniljalta. - Älä tee tästä outoa.
Rintasi ovat kuin kiinteät, läpikuultavat omenat.
Runkkari.
- Vähennä viinaa. - Kyllä tämä tästä. Vannon sen.
Käy Vinodelin luona.
Katariina.
Tämä jää meidän välillemme.
Kulta?
Löysin tämän käytävältä.
KATARIINA HUORA
- Kusipäät. - Useita sivuja...
...on käytetty vessapaperia.
Murhien kieltäminen ei ollut päivän viisain veto.
Murhien kieltäminen?
Halusin tehdä jotain rohkeaa, joka kertoisi -
kyvystämme uusiutua.
Et olisi muuten sinä.
Kiitos, että sanoit tuon kohteliaisuutena.
Se on. Sinulla on aina minun listani.
Kilttiä.
Minä selviän kyllä.
Minun on tehtävä ideoistani terästä. Ja tahtoa.
Minä voitan. Minä olen minä. Pystyn tähän.
Ai niin. Minun pitää tappaa tänään joku.
Vannoin tappavani hänet vuosia sitten.
Se pelkuri katosi. Nyt hän palasi.
Yritän tehdä murhasta laitonta.
Pahoittelen ajoitusta, mutta tapan hänet.
Jos yrität väittää vastaan -
sen sijaan että rakastaisit ja tukisit miestäsi, älä.
Etkö kuunnellut?
Vaarannan koko hallintoni idean takia.
- Typerän idean. - Se on kaunis idea.
- Sinä et tapa häntä. - Kyllä tapan.
Kiellät murhat? Miten erimielisyydet sovitaan?
Vaihtoehtoja on monia.
Vankeus, kidutus, maiden ja varojen takavarikointi.
- Monia tapoja. - Vaikuttavat tylsiltä.
Jos olisit miehesi hyvinvoinnista kiinnostunut vaimo, -
saattaisit kysyä minulta syytä.
En välitä. Ei ole syytä.
- Hän kamppasi minut. - Mitä?
Hän kamppasi minut isäni nähden. He olivat läheisiä ystäviä.
Kun Grigor ja minä tulimme katsomaan isää ja kävelimme häntä kohti, -
hän kamppasi jomman kumman meistä.
Oletko tosissasi? Teloita mies välittömästi.
Erään naisen henki haisi pahalle. Tapan hänetkin.
Hän voi syödä pastilleja. Mutta sinä määräät rajat.
- Pääni räjähtää. - Sen jälkeen...
Vieläkö tämä jatkuu? Otan tuolin.
Isä nauroi ja Simitz sanoi: "Taidan naida heitä."
Hän hyppäsi kimppuumme ja esitti naivansa meitä, -
kun päämme kolisivat lattiaa vasten.
Taistelimme vastaan ja isä ulvoi naurusta.
Mitä?
Joskus hän laukesi.
Jessus.
En vastustellut, koska isä...
Isä piti hänestä ja minä olin 12-vuotias.
Pietari.
Kun isä kuoli, ensimmäinen ajatukseni oli...
"Isä on poissa. En tiedä, miten elää."
Seuraava oli etsiä Simitz, katkoa häneltä kalu ja kädet, -
kaivaa silmät päästä, potkia hänen kasvonsa hajalle, -
nylkeä hänen kehonsa ja suolata hänen lihansa.
Järjestys saattoi olla väärä.
- Rakkaani. - Minun täytyy tappaa hänet.
- Uskotko, että tuska päättyy siihen? - Kyllä.
Luulin niin, kun yritin tappaa sinut. Niin ei käynyt.
Rakastit minua enemmän kuin vihasit.
En anna sinun tehdä tätä.
Pelkäät, että nolaan sinut.
Hyvä johtaja ei piittaa alamaisten, ulkomaalaisten -
tai kenenkään muiden ajatuksista.
- Vieraat ovat saapuneet. - Tietenkin. Hetkinen.
Muista, on vain tämä hetki. Kuohuvia juomia ja naivia hevosia.
Liityn seuraasi.
Käteen koskee ja ihan turhaan. Jääräpäinen, veltto hevonen.
Hei. Et voi uskoa...
- Lopeta. - Mitä?
Mitä aioitkin sanoa.
Leikitään, että ei ole mitään muuta kuin me.
Mennään järvelle.
Uidaan alasti ja rakastellaan kuunvalossa -
ja syödään kuunvalossa.
Tai toisin päin, jos sinulla on nälkä.
Helvetin Hugo.
Hän on myrkkyä ja tiedän, että hän tietää sen.
- Tunnen Pietarin ja rakastan häntä. - Paskat Pietarista.
Paskat Katariinasta. Entä me? Elämmekö heidän armoillaan?
Oliko tuo retorinen kysymys?
Voimmeko unohtaa heidät täksi illaksi?
- Minun pitää mennä Pietarin tueksi. - Et.
- Eikä Katariinan. Ei kenenkään. - Kyllä.
- Voisin kuunnella tätä koko yön. - Mitä haluat?
Mieheni ja minut kutsuttiin Katariinan ja Pietarin juhliin.
Kukaan ei usko liehittelyäsi, Georgina.
Hänen tussunsa mahtaa maistua katkeralta.
Varoitan. Aion lyödä sinua kasvoihin.
Marial. George, ole hiljaa.
Grigor, menemmekö me?
Kireä tunnelma. Tiedämme, kenet hän valitsee. Ei meitä.
- Mene. - Rakastan sinua.
Vihaan sinua.
Tulen, kun olen murskannut Hugon Pietarin nähden -
riippuen siitä, mitä Pietari ajattelee Simitzistä.
Ja siitä, mitä on jälkiruoaksi ja tarvitseeko George sormetusta.
Minä kyllä kaipaan sormetusta.
Olet rakas. Hei sitten.
Grigor.
Simitz. Tappakaa se kusipää.
Me teemme sen.
- He löysivät sinut. Hienoa. - Keisarinna.
Tein väärin miestänne kohtaan, -
mutta harhailin erämaassa kolme vuotta ja koin valaistumisen.
Ansaitsen kuolla. Kuulin puheenne ja että on syntynyt uusi Venäjä.
Minä ja kahdeksan aatelista, jotka toin Vladivostokista, -
ovat liittolaisianne.
- Mieheni haluaa tappaa sinut. - Älkää salliko sitä.
- Miltä se näyttäisi? - Helvetin pahalta.
Mutta tunnen sympatiaa häntä kohtaan.
- Hänen on tyydytettävä raivonsa. - Olen armoillanne.
Hyvä, että ymmärrät. Mennään sitten.
- Ette kai vie minua hänen luokseen? - Vien.
- Se on huono idea. - Minusta ei.
Muista, että olet armoillani.
Haluatko juotavaa? Näytät siltä.
Olen liian kiihtynyt, kunnes tapan hänet.
Pietari, Pietari Suuren poika, anon anteeksiantoa.
Tuokaa tylsä voiveitsi! Haluan, että tämä käy hitaasti.
- Veitsi! - Satutin sinua. Olen pahoillani.
- Voitko antaa anteeksi? - En.
- Tapa minut, jos sinun täytyy. - Kyllä täytyy.
Haen veitseni itse.
- Surkea palvelu. - Keisarinna.
- Pietari. - Katariina, väisty.
Anna olla. Se ei vie tuskaa.
Tapan hänet ja kerron sitten, kuinka kävi.
Jos ei vie, olit oikeassa. Jos vie, minä olin.
Tämä on ihmisen tunne-elämän koe.
- Tiedettä! - Hovin aateliset!
Tämän miehen veri virtaa kohta, -
ja mieheni pimentää täten oman sielunsa kuten meidänkin.
Ole hiljaa!
Näette, että olemme kaikki yksin -
ja elämme muiden tuskan ja hulluuden armoilla.
Joka hetki voi olla viimeinen.
Elämällämme ei ole syytä eikä merkitystä.
Siitä Venäjästä yritän päästä eroon, meidän kaikkien takia.
Lattia on sinun, mieheni.
Olet vienyt kaiken ilon tästä hetkestä.
Olen pahoillani.
Se sai isäsi nauramaan. Olin aina kauhuissani.
Hiljaa!
Minä rukoilen.
Meiädn takiamme.
Katariina Suurelle. Hurraa!
Ja Pietari III:lle. Hurraa!
Pysy helvetin kaukana minusta.
- Kiitos, kiitos. - Painu helvettiin ja äkkiä.
Tarvitsen juotavaa. Grigor?
Samppanjacocktail ja vodkashotti.
Sen jälkeen kehittämääni minttulikööripaukku.
Missä Grigor on? Helvetin palvelijat.
Aina muualla, kun tarvitaan.
- Minttujuttu piristi. - Eikö?
Kiinnostukseni heräsi. Olet hiljainen, mutta sinussa on jotain.
- Pidän kuuntelemisesta. - Samoin.
Olet rikas ja kiireinen mies. Päätit silti tulla Nakaziin.
- Kahdeksi kuukaudeksi. - Olen patriootti.
Ihan selkäpiissä värähtää, kun joku sanoo noin.
- Palvelen Venäjää. - Katariina on Venäjä.
- Hän haluaa kuulla äänemme. - Totisesti.
Hän haluaa kuulla, kun kuuntelet häntä ja hurraat.
Hän avasi oven jollekin muulle.
Meillä on vihdoin sanavaltaa Venäjällä.
Mutta ei murhia? Hulluutta.
Onko käsivartesi turta?
Hiukan.
Myrkytin teesi. Se selittää käsivartesi ja huimauksen.
Rintakivut.
Se on keltainen kukkaisneste. Kun sitä haistaa, pyörtyy.
Jos sitä juo, munuaiset pettävät ja pian kuolee.
Ei murhia. Mitä mieltä olet siitä?
- Olen vain yksi ihminen. - Joka pitelee porvareita taskussaan.
Yksi puraisu, ja puolen tunnin päästä olet kunnossa.
- Käärme? - Luonto.
Kaikki kysymykset ja vastaukset kaoottisessa muodossa.
Luvassa on oksentamista. Vastaa ennen kuin pyörryt.
Kerro, kun olet tehnyt päätöksesi.
Hyvä on, annan sanani.
Tiedetään, että porvarit eivät aina pidä sanaansa.
- Olisi ikävää, jos tämä toistuisi. - Olen samaa mieltä.
Käärmeeni puree sinua vain kerran.
Pietari Suuren suvulta saa vain yhden mahdollisuuden.
- Ymmärrän. - Mikä helpotus.
Parannetaan sinut. Reisi vai kainalo?
- Haluatteko, että riisuudumme? - Riisuudutte?
Tappamista varten, etteivät paidat mene pilalle.
Keisarinna ei aio tappaa teitä. Teidät säästetään.
Helpotus täyttää kasvonne, -
ja silti vastustatte keisarinnan murhakieltoa.
- Miksi? - Uskomme, että hän on noita.
Hänellä on liian pieni nenä ja liian valkoinen iho.
Ja kaulassa luomi, josta paholainen pääsee sisään.
Hänet lähetettiin koettelemaan meitä ja johtamaan kiusaukseen.
Se on temppu.
Sanomme vihaavamme murhaa, ja aateliset murhaavat meidät.
Hän muuttaa Venäjää.
Jumala ei valinnut häntä.
Te siis muistatte hänet. Jumalan siis.
Käytöksenne perusteella luulisi, että rukoilette aatelisia.
Hän ei aio vapauttaa meitä.
Aateliset omistavat meidät silti.
Jos murha on sallittu, sille voi sentään tulla loppu.
Optimistinen käsitys.
Antakaa minun purkaa tämä pelko, -
jonka olette itseenne kytkeneet.
Ikuinen kadotus. Kuulostaako tutulta?
Käydään nopeasti läpi, mitä se tarkoittaa.
Jos vastustatte tahtoani tai keisarinnan tahtoa, -
jonka Jumala on pitänyt vallassa, -
teidät heitetään helvetin syövereihin.
Siellä helvetintulen kuumat aallot murskaavat kehonne -
ja työntyvät keuhkoihinne, jotta kiehutte hengiltä.
Heinäsirkat tunkeutuvat aukkoihinne ja työntyvät mieleenne -
raapien teitä silmien takaa.
Sille ei tule loppua eikä sillä ole alkua.
Vain kärsimystä -
kun terä katkaisee akillesjänteenne -
ja takamukseenne työnnetään punahehkuinen hiilihanko -
joka tunti kunnes...
Hetkinen. "Kunnes" ei tule. Se ei lopu koskaan.
Helvetissä ei ole aikaa.
Saatan olla väärässä.
Osa ei ehkä saa hangosta. Kannattaa varautua kaikkeen.
Tai voitte kuunnella Herraa ja tukea keisarinnaa.
Hän tekee Jumalan työtä Venäjän hyväksi.
Valitsette itse. Oli miten oli...
Herra saa tietää.
Hän tietää kaiken.
- Näytät komealta. - Älä.
- Entä minä? - Olet upea.
Niin arvelinkin. Voit yhä naida minua.
Sinun pitäisikin. Olemme naimisissa.
Olen Marialin kanssa. Rakastan häntä.
- Nain sinua, kun nain Pietaria. - Usein minun nähteni.
Jotta kokisit olevasi mukana.
Mies.
- Noita. - Kiitos.
Joskus on vaikea olla naimisissa. Kun tanssimme...
- Se on helppoa. - Totisesti.
Eikö tunnu paremmalta, -
kun käsissäsi ja sielussasi ei ole verta?
Suhtaudun siihen rauhallisesti
- Sillä nyt... - Olen onnellinen.
Juuri niin.
Keisarinna. Halusin sanoa, -
että näin sinut pulassa ja arvelin, että tarvitset apua.
Rohkeutesi valoi minuun intoa.
- Teeskentelit kohtauksen. - Olin mielestäni vakuuttava.
Olet hyvä valehtelemaan. Kiitos.
En kaipaa luottamustasi tai ystävyyttäsi.
Näet, että olen sinun ja Venäjän tukena.
Sydämessäni tiedän tehneeni jotain. Vain sillä on väliä.
Aivan.
- Kuninkaat! - Kuninkaat!
- Mahtavaa! - Voi helvetti!
- Mitä? - Tarvitsen apua.
Tietenkin.
Laitetaan toisillemme sitruunat.
Voitko pyytää lääkettä Vinodeliltä? Ei minua varten.
Vaan kenelle?
Haluat ehkä nähdä itse.
En ymmärrä. Et tappanut häntä.
- Et ollut paikalla. - Et niin.
Et tosiaan ollut paikalla.
Siinä on paljon sulateltavaa. Simitzissä.
Tiedän. Päätin, ettei hyvä aviomies tapa häntä.
Onnellinen vaimo, onnellinen elämä.
Miksi sekaannut keskusteluun, kruunuton blondi sekopää?
Rakastan tämän paikan lämmintä ilmapiiriä.
Kuninkaat ymmärtävät kuninkaita, eivät punatut maalaisnaiset.
- Kai me tapamme hänet, Peter? - En tiedä.
Ehkä Katariina on oikeassa.
Verenvuodatus ei saa menneitä katoamaan.
- Ja paskat. - Koston täytyy tapahtua.
Keskitytään nyt vain hevoseen.
Auttakaa minua saamaan hevoset naimaan, -
jotta voin luoda superhevosen poikaani varten.
Voin tuijottaa sitä. Se yleensä auttaa.
Minä hoidan asian, Peter.
Tarvitsen lemmenlääkettämme. Hevosta varten.
- Entä sinun kalusi? - Tämä on hiuskarvan varassa.
Onko meillä suunnitelmaa vai ei?
Ja kuinka saat itsesi kovaksi?
Pystyn siihen kyllä, kun olen rento.
Kun voitan Pietarin puolelleni, olen kova. Usko pois.
- Olin haistavinani jotain hyvää. - Sinä! Näyttää pahalta.
Tulehdus menee ohi. Pugatš ov elää pitempään kuin torakat.
Olen Marial.
Hän varastaa sinulle lääkettä, niin voin olla välillä päällä.
- Se olisi mukavaa. - Hän puukotti sinua.
- Mietinkin, mihin katosit. - Olet ainoa. Juotavaa?
Tuletko kanssani huomenna konferenssiin?
Ei kiitos. Minut tapetaan, jos minut nähdään.
- Kusipäät. - SItä he ovat.
Pietari on hirviö ja niin on Katariinakin. Juotavaa?
Ei minulla ole muutakaan menoa.
- Pidä Hugoa silmällä - Minä pidän.
- Miksi esität rakastavasi Katariinaa? - En esitä.
Uskon siihen, mihin hän pyrkii.
Naisena hän muuttaa kaiken meitä varten.
Helvetti. Se meni hyvin.
En huomannut valehtelua, kunnes muistin, kuka olet.
- Pietarin on tapettava Simitz. - Tiedän.
- Hän ei voi elää sen kanssa. - Tiedän.
- Meidän pitää auttaa häntä. - Olen samaa mieltä.
- Meidän pitäisi naida, vai mitä? - Ei pitäisi.
Julmaa. Tuo tekee sinusta vielä houkuttavamman.
Etkö saa unta?
- Minä en. - En minäkään.
Ehkä se on merkki, että meidän pitäisi naida.
Olemme niin hyviä, että voisimme myydä lippuja.
Hauskaa ja totta, mutta nyt emme nai.
Miksi ei?
Hän on aina läsnä. Luissani ja veressäni.
- Se tuntuisi oudolta. - Voimme tehdä kahta asiaa kerralla.
Voimme naida, ja sinä voit rakastaa häntä ja minä olla hänelle lojaali.
On vaikeaa sotia itseään vastaan.
Tuo mekko muistuttaa kerrasta, kun nain sinua niin, -
että korvakorusi putosi... Rintaan koskee.
Anna periksi ja tule sisääni. Kenenkään ei tarvitse tietää.
Minä en vain halua sitä. En lainkaan.
Voi paska.
Kaikki, mitä omistin, kuuluu nyt jollekin muulle.
Samat sanat.
Olet yhä tyttö, jonka takia kiipesin puuhun.
Ja sinä poika, jonka takia potkaisin koiraa.
Se sai satsin parasta ruotsalaista kalulääkettä.
Odota hetki.
No niin.
- Grigor, Hugo sai ne valmiiksi. - Totisesti.
Tarjoudutko tekemään jotain muuta turhaa?
Haista home.
- Eli ei ole. - Näin Simitzin eilen.
Hän virnuili, kun kävelit ohi.
- Mitä? - Virnuili.
Ja hän päästi äänen.
- Hän teki mitä? - Se tekee sitä!
Meidän pitää tehdä se. Suunnitelma on käynnissä.
En voi rypeä jatkuvasti jäävedessä.
- Pietari, ne naivat! - Et niin.
Valmista tuli!
Loistavaa. Hyvää työtä, Hugo. Mennään, Grigor.
- Mihin me menemme? - Tämä on venäläinen juttu.
- Kiitos. - Ala laputtaa.
Vihaan tätä paikkaa.
Saatana!
- Hei. Miltä vaikuttaa? - Katso itse.
Huomenta. Nauttikaa päivästä.
He pelkäävät siis sinua aatelisten sijaan.
Ei. Vain Jumalan kostoa.
Kuoliaaksi pieksäminen on pientä ikuisen kadotuksen rinnalla.
He eivät voi puhua, koska pelkäävät sinua.
- Porvaristo on sinun. - Mitä teit?
Sanotaan, että uusi idea on heillä verissä.
Selvä. Annetaan olla.
Pelkään, ettei kukaan usko mihinkään.
Murhaa he vastustavat.
- Näin sen hänen silmistään. - Me vain pelasimme.
Tarkoitatko: "Hyvin tehty, kiitos."
- Niin minä sen kuulin. - Hauskaa.
Aateliston mielipidettä emme tiedä.
He muodostavat kaksi kolmasosaa. Mitä luulette?
Minä en luule. Haluan tietää, emmekä me tiedä.
Äänestys on siis riski.
Majavajahti?
Entä jos astumme ulos ja löydän mieheni teloittamassa Simitziä?
Onko se voitto vai pilkkaa?
- Tekeekö hän sen? - En usko.
- Mutta se vaara on. - Mitä sitten?
Pidän siitä, kun olet salaperäinen. Se on dramaattista.
Eilinen keskustelu oli hyvin kiehtova. Hurraa!
On aika siirtyä ensimmäiseen ehdotukseeni.
Ei murhia, niinkö?
Siitä riittää sanottavaa.
Siirrymme eteenpäin. Se oli vasta lämmittelyä.
Keskustelemme siitä tarkemmin toiste, kun analysoin heränneet ajatukset.
Hurraa!
Ensimmäinen ehdotus, josta äänestämme, -
on jännittävä meille kaikille.
Ehdotan, että jokainen kylä Venäjällä, niin pieni kuin suuri -
rikas tai köyhä, saa oman apinan.
- Kyllä! - Herttaista.
Äänestetään.
- Eiköhän se riitä. - Kurkku vai sydän?
Kuvittelin aina tähtääväni silmään.
- Hyvä. Kauhun näkee läheltä. - Juuri niin.
Mutta...
- Entä jos en tapa häntä? - Se ei käy järkeen.
Entä jos sidomme hänet puuhun, kidutamme, -
jätämme hänet eläinten armoille ja palaamme kuukauden ajan -
satuttamaan häntä ja sitten lähdemme.
Tuo vie paljon aikaa.
- Niin kai. - Katariina ei saa tietää.
Pidämme huolen siitä. Kaikissa avioliitoissa on salaisuuksia.
- Sinunkin? - Ei.
Ei ole. Joskus toivon, että olisi.
Hei.
Minä katoan. Vaimosi saa tietää, että sinä teit sen.
Nyt sinun ei tarvitse valehdella.
Olet ystävä, mutta...
Ette olleet ainoita, joita hän silloin ahdisteli.
- Jälkeenpäin on mukavan hiljaista. - Se on parasta.
- Rauhan tunne... - On ylimaallinen.
- Onnea. - Marial, onko pakko?
Apinat syövät rottia kuin banaaneja.
Tästäkö haaveilimme, kun vaaransimme henkemme -
ja suunnittelimme vallankaappauksen?
Ole hyvä ja mene.
Minulla on asiaa.
Etkö halua, että kerron totuuden?
Eikö hovissa saakaan puhua vapaasti?
Puhu, jos olet varma, että se on sen arvoista.
Simitz ei ollut paikalla tänään. Huomasitko?
Mene kotiin. Tämä oli suuri päivä.
Miehesi kai laskee sinulle kylpyä.
Verikylpyä.
Tuo olisi ollut nokkelaa, jos en olisi aina edelläsi.
- Mikä päivä. - Niin. Sinä voitit.
Niin kai.
Joka kylässä on apina. Se on voitto.
Sinä tapoit hänet.
Grigor ampui hänet.
Entä sinä?
Sinun pitää nukkua.
Suomennos: Paula Hyypiö Iyuno