Tidligere på Drageprinsen…
Der er den. Stjerneskraperen.
Vi fjerner bindene kun på klare, måneløse netter
slik at øynene bare ser rent stjernelys.
Det er århundrer siden.
På hver måneløse natt, dekker en snøstorm himmelen.
Stormene forårsakes av en rasende iskjempe.
Som den tidsblinde spådde:
"Krigeren og magusen skal gjennombore udyrets hjerte og smelte trusselen."
Jeg må konfrontere min sannhet i Katolis.
Han er tilbake.
Faren din er her.
I fangehullet.
DRAGEPRINSEN
AARAVOS-MYSTERIET
BOK 6 - STJERNER EN NATT UTEN MÅNESKINN
Hvil dere. Profetien krever styrke.
-Å følge en kjempe i en isstorm… -Og slåss mot den uten å bli knust.
Trenger dere noe mer?
Eller dere?
Nei. Disse utvalgte har det de trenger.
-Sikker? -Tusen takk.
-Skal vi snike oss ut nå eller i morgen? -Den eldste sa:
"De utvalgte skal ta tilbake himmelen, og himmelen vil pryde dem". Hva betyr det?
Tenker du fortsatt på det profetiske tullet?
Vi er ikke de utvalgte. Vi fant på det.
Kanskje vi ikke er de utvalgte, men hva om vi fortsatt er viktige?
Nyttige? Litt mer enn gjennomsnittlige?
Vurderer du dette?
Tenk på det.
"Krigeren og magusen skal gjennombore udyrets hjerte og smelte trusselen."
Kanskje vi kan gjøre dette.
Bank-bank! Garden sjekker inn.
Noe Hans Høyhet trenger før leggetid? Du har en viktig reise i morgen.
Det går bra. Jeg bare tenker.
Jeg gleder meg til bryllupet, men det passer dårlig å dra fra Katolis.
Det skjer så mye.
Callum og Rayla er ikke tilbake, jeg er bekymret for Zubeia, og den… andre greia.
Fangen.
Ikke tenk på… Viren.
Alt ordner seg.
Ha det gøy i bryllupet, og gi Amaya en av disse for meg.
Gi henne hva?
Et… du vet…
Et slag i armen? Fra meg?
Jeg slår deg ikke fordi du er kongen.
Ok, jeg skal slå henne i armen.
Og en klem.
-God natt, kong Ezran. -God natt.
Soren?
Soren, min sønn…
Er det deg?
Trenger du noe annet?
Soren, så mye har skjedd.
Jeg har
så mange ting å si til deg,
-jeg vet ikke hvor… -Det betyr vel nei.
Soren, vent. Soren!
Tenk deg.
Vi kan beseire et monster som har terrorisert alvene.
Vi kan gi dem stjernelys.
Du kaller den et monster. Vi vet ingenting om denne kjempen.
Og du er den siste jeg trodde ville falle for en dum profeti.
Hva med: "Skjebnen er en bok du skriver selv"?
Det er en grunn til at jeg tror det går.
Husker du runen jeg brukte mot Finnegrins isblod?
Om den kan smelte is i blod,
kan den nok smelte is utenfor blod, ikke sant?
Terminus ad glacium!
Hva? Er det feil rune?
Skråstrek, skråstrek, bøyd bindestrek.
Terminus ad glacium!
Hvorfor virker det ikke?
Det går bra.
Det går bra, lille venn.
God idé, men den virker ikke.
Jeg legger meg. Vi drar hjem i morgen.
Selv om himmelen er mørk i kveld
Lyser jeg fortsatt for deg, min kjære
Månen er mer enn bare lyset
Jeg er nær, min kjærlighet er her
Takk.
Hvorfor er du her, Soren?
Du er i garden.
Hvem som helst kan gi fangene mat.
Du hadde ikke kommet hit uten grunn,
hvis du ikke ville snakke med faren din.
Kanskje jeg vil se deg lide.
Jeg var kald mot deg da vi møttes i Drakeskogen.
Ingen far burde behandle sitt barn slik.
Men jeg har gjort mange ting en far aldri burde gjøre, har jeg ikke?
Jeg har vært slem mot deg.
Og søsteren din.
Jeg har sett Claudia ta en mørk retning, Soren.
Det er min skyld. Jeg ser det nå.
Men med øynene åpne ser jeg
deg også. Jeg ser deg, Soren.
Du har vokst så mye. Du er sterk, tro mot hjertet ditt.
Ditt gode hjerte.
Du fant den rette veien,
på tross av alt jeg har gjort.
Jeg er stolt av deg.
-Hva prøver du å gjøre? -Jeg bare…
Nei!
Slutt! Bare stopp!
Jeg vet hvem du er! Du er farlig!
Alt du forteller meg er løgn!
Og jeg skal ikke la deg manipulere meg igjen!
Det er ikke en løgn, sønn, vær så…
God morgen.
Hvor fikk du den komisk store isblokken fra?
Glem det. Trolldommen burde ha virket.
Det gjorde meg gal, men jeg skjønte det endelig.
Svaret er i selve profetien.
"De utvalgte skal gjennombore udyrets hjerte."
-Og? -La meg låne en kniv.
Ikke vær redd, jeg kan…
-Imponerende. Du beholdt fingrene. -Ok, bare se.
Skråstrek, skråstrek, bøyd strek.
Terminus ad glacium.
Jeg likte den bedre frossen.
Ser du?
"De utvalgte skal gjennombore udyrets hjerte og smelte trusselen."
Kjempen har et hjerte av is.
Vi må skjære runen inn i hjertet og smelte den med trolldom.
Det er derfor det må være oss. En kriger og en magus.
Vi skal oppfylle profetien!
Når jeg finner tørre sokker.
Runen er skråstrek, skråstrek, bøyd strek.
-Skråstrek, skråstrek… -Bøyd strek, ja.
Se! Det må være hjertet!
Du må bare klatre opp og skjære runen.
Er det alt?
Bare klatre og skråstrek, skråstrek, bøyd strek?
Jepp, det er alt!
Fulminis ruina!
Rayla, nå!
Vento tempestas!
Å nei. Dette er…
Hva venter du på? Skjær runen, Rayla!
Levare ventum.
Hva skjedde? Du var så nære.
Vi skal gjennombore udyrets hjerte og smelte trusselen.
Du forstår ikke. Det er et kjæledyr, ingen trussel.
Soren, jeg er lei for det før. Jeg…
Jeg hadde så mye å si, men det kom ut for fort
og jeg er redd jeg…
Hør på meg. Kjempen er ikke et rasende monster.
Den er et ensomt kjæledyr som savner eieren.
Det er sprøtt! Se på den!
Den dreper oss om vi ikke oppfyller profetien.
Det virker sprøtt, men jeg vet det er sant.
Jeg vet det i hjertet. Stol på meg.
Jeg vil ikke skade deg. Jeg vet du har det vondt.
Selv om himmelen er mørk i kveld
Stråler jeg fortsatt for deg, kjære
Månen er mer enn lyset hennes
Jeg er nær, min kjærlighet er her
Selv om du føler deg så alene
Å, min kjære, frykt ikke
Hold fast ved det du alltid har visst
Jeg er nær, min kjærlighet er her
Selv om ansiktet mitt ikke kan sees
Er svaret i ditt hjerte tydelig
Jeg er månen, sølvdronningen
Jeg er nær, min kjærlighet er her
Jeg vet hvem du er.
Esmery.
Jeg husker historiene.
Erkedragen Luna Tenebris hadde en lojal følgesvenn.
Det er deg, er det ikke, Esmery?
Og da hun forsvant, etterlot hun deg alene.
På måneløse netter savner du henne mest.
Stormen er ikke raseri, det er sorg.
Ensomhet.
En måneopal? Når snek du den inn?
Jeg vet hva du føler. Jeg forstår, for jeg har også mistet folk.
Folk jeg savner veldig mye.
Men jeg vet også at selv når dine kjære er borte,
forlater de deg aldri.
Lunas kjærlighet er med deg selv, uten månen.
Du klarte det. Jeg forstår nå.
Din godhet gjennomboret hjertet hennes og smeltet trusselen.
Hører dere det?
Hva da?
Stillhet. Stormen er over. Himmelen er klar.
Dere har gitt oss igjen stjernene.
Som lovet skal vi pryde dere med himmelen.
Hva er dette?
Det er himmelens krone.
-Da er de… -Kvasardiamanter!
Bare de kan hjelpe familien din.
Du visste det. Du visste at det var belønningen.
-Hvorfor sa du ikke noe? -Jeg kjenner deg.
Du hadde nektet å dra, for du gjør aldri noe for deg selv.
Så jeg ville gjøre noe for deg selv… for deg.
Eller noe sånt.
Jeg burde ha sagt det, men ikke bli sint…
La oss stige opp til senit og se den måneløse natten.
Altfor lenge har vi vært blinde for stjernene.
Jeg var bare et barn da jeg sist så himmelens sanne lys.
Nå skal øynene våre endelig åpne seg.
Der er du. Broren min.
Astrid, du er vakker.
Ikke vær så overrasket.
Nei, jeg mener at jeg virkelig ser deg, jeg…
Jeg ser alt.
Jeg ser tusen stjerner, tusen øyne.
Hva skjer?
Stjernene har rørt ham. Han blir tidsblind.
Verdener én og utallige vi er alle ingenting og uendelige.
Astrid. Stjernen din var lenge skjult. Nå skinner den sterkest av alle.
Du har blitt den du var ment å være.
Stjernen min var ikke skjult for meg. Jeg visste alltid hvem jeg var.
Månens datter, ditt hjerte er vidunderlig. I et barmhjertig øyeblikk
laget din dråpe empati krusninger i tidens hav.
-Krusninger som ikke har stilnet. -Takk.
Men du, stjernen din er…
Hva? Hva så du?
Mørke.
Hva?
Soren. Å, sønn. Det er deg.
Jeg forventet ikke tilgivelse.
Jeg kom ikke hit
for å finne forløsning eller nåde.
Jeg fortjener det ikke.
Men, Soren…
Du må vite hva jeg angrer på.
Du må vite at smerten du har følt,
smerten jeg forårsaket,
ikke er din skyld. Det var aldri din skyld.
Og hvis du ikke godtar mine ord nå, Soren…
…vil jeg at du skal ha dem
i fremtiden
når du kanskje trenger dem.
Mamma. Pappa.
Runaan. Jeg er glad i dere og glemte dere aldri.
Jeg kan redde dere. Jeg kan endelig holde mitt hellige løfte.
Bare vent litt lenger, ok?
Menneskemagusen
er allerede besudlet av mørket
og skjebnebestemt til å gjøre som jeg vil.
Jeg er ikke redd deg.
Du kan ikke bruke meg lenger. Jeg er fri fra deg!
Du får ikke bruke meg.
Du får aldri mer bruke meg!
Tekst: Marte Fagervik