Tidligere på Drageprinsen…
Det må kunne gå an å ødelegge Perlen. Vet du hvem som vet hvordan?
Himmelvokteralvene.
Jeg syns vi skal reise til Stjerneskraperen. Til det kalde nord.
Jeg mistet håpet lenge før jeg mistet synet.
Blindheten gjorde Sol Regem bitter.
Vi skal helbrede erkedragens øyne.
Frihetens vei er sannhetens vei.
Jeg må konfrontere sannheten
i Katolis.
Ber du om nåde?
Nei.
Bra. Du fortjener det ikke.
DRAGEPRINSEN
AARAVOS-MYSTERIET
BOK 6 - STJERNER KAPITTEL 4 - STJERNESKRAPEREN
Der er den.
Stjerneskraperen.
Så vakker.
Vet vi om himmelvokteralvene er av den vennlige sorten?
Uansett, de er vårt eneste håp. De har Novabladet.
Bare de kan ødelegge Perlen og stoppe Aaravos.
Ikke bare skimrer tårnet, det er faktisk… skimmer!
Jeg tror ikke skimmer er fysisk.
Hvordan skal vi komme oss opp dit?
-Ser ingen skimmer… -Jeg går inn.
Du burde komme inn!
Det er merkelig varmt, men også kjølig og kriblende.
Og det lukter nybakt brød!
Er det dragkonske ord?
"Orior… ascendo… scando."
Rayla?
Det skjer noe! Oi!
Dette er ikke bra!
Unnskyld, jeg bare leste.
Du fikk denne siden til å gløde. Få med den andre siden også.
Erigo subrigo surrigo!
Det var faktisk ganske gøy!
Nei, det var ikke gøy. Vi døde nesten.
Claudia?
Går det bra med deg?
Nei.
Jeg er så ødelagt, Terry.
Jeg har bare stirret i over en time nå.
Jeg ser på denne løvgaupeungen, og alt jeg ser er deler til trolldom.
Ørehåret kan brukes i stillhetstrolldom.
De små hornene kan brukes til å kontrollere grener.
Og værhårene er en del av en uendelig kiletrolldom.
-Det virker søtt, men det er tortur. -Men…
Men den er så søt!
Er dere de to utvalgte?
Først, hallo. Flott å være her.
Jeg vet ikke om vi er utvalgt, men vi er definitivt to.
Jeg heter Callum.
Og dette er… Ville du introdusere deg selv?
Fall.
Hva?
Resisto!
Nei! Perlen!
Stella!
Har deg.
Jeg trodde faren min hadde blitt gal.
Men han virket merkelig full av håp. Så… sikker.
Kanskje jeg burde gå en annen vei også.
Men Aaravos hjalp oss.
Han gjorde alt han lovet for å redde faren min.
Jeg lovet å hjelpe ham fri.
Skal jeg slutte med sort magi?
Vær så snill, si hva jeg skal gjøre.
Claudia, jeg kan ikke. Bare du kan se din indre sannhet.
Bare du kan bestemme veien du skal gå.
Du blir ikke alene. Jeg fjerner tornebusker om jeg ser dem,
holder hånden din når vi går gjennom vått løv.
Men… du må velge veien.
Hva trenger du for å finne sannheten?
Jeg tror at
jeg må se pappa igjen.
Jeg må se ham i øynene, så vet jeg det.
Da pakker jeg. For en reise til Katolis!
Du er det aller søteste, lille babyrovdyret.
Det var dumdristig.
Men veldig modig.
-Velkommen til Stjerneskraperen. -Velkommen? Dere drepte oss nesten!
Nesten. Men skjebnen har andre planer for dere.
Skjebnen? Er det en unnskyldning?
-De drepte oss nesten. -De reddet Stella.
Stella? Fint navn. Jeg heter Kosmo, dette er søsteren min, Astrid.
Dere virker snille, så ikke for å være frekk,
som om dette er frekkere enn å kaste folk fra høyt oppe,
men hvem bestemmer her?
Den eldste er den som ser alt.
Han som sa "fall"? Han ser ingenting! Han har også bind for øynene.
Callum!
Vent, har alle bind for øynene?
Det er en vits.
-Morsomt. -Hør her.
Vi reiste langt for å be om hjelp.
Vi må snakke med den eldste. Verdens skjebne står på spill.
Den eldste vil bare se de utvalgte.
Vi skulle gjerne ha gjort mer. Dere kan overnatte.
Hva synes dere om edderkopper?
Å, store og mektige Sol Regem.
Sist vi snakket, sparte jeg livet ditt.
Jeg er neppe like barmhjertig igjen.
Jeg ba deg dra, og likevel er du her.
Deres storhet, vårt siste møte ga meg mye å tenke på.
Jeg kjente smerten koke inni deg. Det er derfor jeg er tilbake.
Din arrogante tåpe!
Jeg ba deg dra!
Si ett ord til,
så brenner jeg dere alle.
Er dette et solfrø?
Ja. Du føler kraften.
Med solfrøet kan vi utføre en mirakuløs helbredelse.
Vi kan helbrede øynene dine.
Så reparerer vi synet ditt for Solstorm-riket!
Nei.
Ja!
Vi trengte iallfall ikke å ta trappen.
Hva slags sted er dette? Det er vakkert.
Velkommen til Stjernevevene.
Stjerneedderkopper er knyttet til stjernene.
Billedveven deres skal vise himmelens historie.
Vi lager ting av stjernesilken. Som vinger for de født uten.
Hengekøyene dere skal sove i.
Bindene vi har for øynene. Og mykt undertøy.
Hvorfor bruker dere dem?
-Hvorfor bruker vi undertøy? -Nei.
-Nei, jeg mener… -Bindet for øynene.
Ja.
Alle himmelvokteralver dekker til øynene så ikke noe lys fra sola
eller månen slipper inn.
Vi fjerner disse kun på klare, måneløse netter,
slik at øynene bare ser rent stjernelys.
Noen oppnår den beste forbindelsen med himmelen
og blir opplyste, de tidsblinde.
De overgår vår oppfatning av tid.
Fortiden, nåtiden og fremtiden er ett for dem.
Men vi har ikke hatt en måneløs natt på århundrer.
Ikke siden isstormene startet.
Så dere har aldri…
Stemmer. Vi har aldri fjernet bindet.
Liker du frisyren min?
Jeg vet du aldri så den gamle, men ser den leken ut?
Hvem liker magekos?
Jeg har deg! Du slipper ikke unna nå.
Terry?
En snøstorm har dekket himmelen på hver måneløse natt i århundrer.
Ingen har kommunisert med stjernene siden Luna Tenebris var dragedronning.
Den eldste er den eneste levende himmelvokteralven som har sett stjernelys.
Han kan være den siste.
Det er utrolig trist. Håper det er greit at jeg…
Fire fingre!
Fem!
Spisse ører. Og horn.
Runde ører, ingen horn, men fett hår.
Du er et menneske!
-Menneske og alv, som i profetien. -Er dere magusen og krigeren?
Jeg er Katolis' høymagus. Og jeg har holdt et sverd.
Jeg er nok krigeren.
Det må være dem.
Dere er de to utvalgte.
Ja vel.
Tror du at vi er de to utvalgte?
-Nei. -Hvorfor sa du det?
Så vi kan møte den eldste og redde verden fra Aaravos.
Jeg er bare bekymret for hva de to utvalgte må gjøre.
Her er krigeren og magusen.
De to utvalgte har kommet.
Ja, selvsagt! Det er oss. Utvalgt nummer én og utvalgt nummer to.
Er dere klare til å gi oss himmelen tilbake?
Ja!
Men før vi gjør det,
må vi be om en kjapp tjeneste angående… verden.
For å redde den.
Dette er ikke relevant. Det kan være klokt å…
Du må hjelpe oss.
En ond stjernealv, Aaravos, kommer tilbake til verden, og vi må stoppe ham.
Vi må ha Novabladet.
-Novabladet? -Ja, jeg leste om det i en gammel bok.
Et sverd som kan drepe en stjernealv.
Novabladet ble gitt til en modig jente for hundrevis av år siden.
Det spiller ingen rolle. Det er umulig å drepe en av De store.
Jeg skulle ikke skade barnet ditt. Jeg lover!
Ikke tving meg til å bruke sort magi!
Lavendelens beroligende duft.
Lukt på den.
Det var skummelt. Går det bra?
Jeg må se faren min. Da vet jeg hva jeg skal gjøre.
Jeg forstår ikke.
Jeg har med solfrøet Vi kan endelig lege øynene dine.
Nei!
Tror du synet vil la meg herske igjen
og ordne det som er ødelagt i Xadia?
Ingen kan redde det.
Jeg trenger ikke å se.
Jeg må fly!
Helbred vingene mine,
så kan vi regne ildens rettferdighet på våre fiender.
De store er udødelige.
Men det sto i boken…
Stjernealver, som du kaller dem, er himmelske skapninger.
Når stjernene er nære vår verden,
kan de materialisere seg og gå blant oss her i Xadia.
Novabladet kan ødelegge kroppen til en stjernealv.
Er ikke det nok?
Når kroppen dør, vender de udødelige tilbake til himmelen
og venter på at stjernene lar dem manifestere seg i Xadia igjen.
Så det var derfor erkedragene ikke ødela Aaravos.
Han kunne bare stoppes ved å fengsles for alltid.
Ja.
Så Aaravos kan ikke drepes.
Turen var forgjeves.
-Ikke forgjeves. -Profetien må oppfylles.
I århundrer, hver måneløse natt, dekkes himmelen av en snøstorm.
Stormene forårsakes av en rasende iskjempe.
Er dette på grunn av et monster?
Som den tidsblinde forutså:
"Krigeren og magusen skal gjennombore dyrets hjerte og smelte trusselen.
De to utvalgte tar tilbake himmelen, og til gjengjeld vil himmelen pryde dem."
Jeg er tilbake!
Vi er tilbake. Corvus, Zym, og så videre.
Jeg har med suvenirer!
Vi har med suvenirer. Sopp!
Og de er nydelige!
Men ikke spis de som smiler. En fyr med hatt førte oss inn i en hule…
Er det noe galt?
Han er tilbake.
Faren din er her.
I fangehullet.
Tekst: Marte Fagervik