Tidligere i Drageprinsen…
Perlen kan ødelægges. Vi ved bare ikke hvordan.
Men gæt, hvem der gør?
Himmelvogterelverne.
Lad os to rejse op til Stjerneskraberen i Det iskolde nord.
Jeg mistede håbet, længe før jeg mistede synet.
Blindhed har gjort Sol Regem bitter.
Vi finder en måde at hele den store ærkedrages øjne på.
Frihedens vej er sandhedens vej.
Jeg må se sandheden i øjnene
i Katolis.
Beder du om nåde?
Nej.
Godt. Du fortjener den ikke.
DRAGEPRINSEN
MYSTERIET OM AARAVOS
BOG 6 STJERNER
KAPITEL 4 STJERNESKRABEREN
Der er den.
Stjerneskraberen.
Hvor pragtfuld.
Ved vi,
om Himmelvogterelverne sædvanligvis er venlige?
I hvert fald er de vores eneste håb. De har Novasværdet.
Kun de kan ødelægge Perlen og hjælpe med at stoppe Aaravos.
Tårnet skinner ikke bare, det er faktisk skin!
Skin er vist ikke noget stof.
Hvordan kommer vi mon derop?
-Jeg ser ikke… -Jeg går ind.
Åh, kom herind!
Det er underligt varmt, men samtidigt køligt og sitrende.
Og det dufter af frisk brød!
Er det drakoniske ord?
"Orior … ascendo … scando."
Øh, Rayla?
Der sker noget! Wow!
Det er ikke godt!
Jeg ved ikke, hvad der stod.
Du fik denne side til at gløde. Så hvad med den side der?
Erigo subrigo surrigo!
Tænk engang. Det var faktisk ret sjovt!
Nej, det var ikke. Det var næsten som at dø.
Claudia?
Har du det godt?
Nej, det har jeg ikke.
Jeg er helt ude af den, Terry.
Jeg har bare siddet her og stirret i over en time.
Jeg ser på den bladlos-killing, og jeg ser kun dele af besværgelser.
Øredunene kan bruges til tavshedsmagi.
Med de små horn kan grene styres som skræmmende hænder.
Og knurhårene er del af en evig kildebesværgelse.
Det lyder sødt, men er tortur.
Men…
Men den er bare så nuttet!
Er I De udvalgte to?
Okay, allerførst: Tak, fordi vi måtte komme.
Jeg kender ikke til "De udvalgte to", men vi er helt sikkert "to".
Jeg hedder Callum.
Præsenterer du dig selv?
Lad falde.
Hvad?
Resisto!
Nej! Perlen!
Stella!
Jeg har dig.
Da min far rejste, troede jeg, han var skør.
Men han virkede så fuld af håb.
Så … sikker.
Måske bør jeg også vælge en anden vej nu.
Men Aaravos hjalp os.
Han holdt sine løfter om at redde min far. Jeg lovede at hjælpe med at befri ham.
Bør jeg opgive sort magi?
Sig, hvad jeg skal gøre, Terry.
Det kan jeg ikke, Claudia. Kun du kan se din inderste sandhed.
Kun du kan afgøre, hvilken vej du vil gå.
Du bliver ikke alene.
Jeg rydder tornebuskene og holder dig i hånden gennem våde blade.
Men du må vælge vejen.
Hvordan finder du selv sandheden?
Jeg tror…
at jeg må se min far igen.
Jeg må se ham i øjnene, og så vil jeg vide det.
Så vil jeg pakke.
Til en rejse til Katolis!
Nårh, hvor er du dog bare et nuttet lille toprovdyr.
Det var så dumdristigt.
Men virkelig modigt.
Velkommen til Stjerneskraberen.
Velkommen?
I dræbte os jo næsten!
Næsten. Men skæbnen har andre planer for jer.
Skæbnen? Er det en undskyldning?
-Vi døde næsten. -De reddede Stella.
Stella? Det er et godt navn.
Jeg hedder Kosmo, og Astrid er min søster.
I virker rare nok, så jeg vil nødig være grov,
selvom jeg næppe kan slå at smide folk ud fra store højder,
men hvem bestemmer egentlig her?
Den ældste er den, der ser alt.
Ham med "lad falde"? Han ser intet! Han har bind for øjnene ligesom I andre.
Callum!
Har alle andre også bind for øjnene?
Det var en joke.
-Ja, hvor sjovt. -Hør nu.
Vi har rejst langt for jeres hjælp.
Vi må tale med Den ældste. Hele verdens skæbne står på spil.
Af fremmede ser Den ældste kun De udvalgte to.
Vi beklager. Men bliv natten over.
Hvordan har I det med edderkopper?
Åh, store og mægtige Sol Regem.
Sidst vi talte sammen, skånede jeg dit liv.
Et storsind, som jeg næppe vil vise igen.
Jeg gav dig besked om at gå, og alligevel står du her.
Deres Højærværdighed, du gav mig stof til eftertanke sidst.
Jeg kunne mærke din sydende indre smerte.
Derfor er jeg vendt tilbage.
Din arrogante tåbe!
Jeg gav dig besked om at gå!
Ytrer du blot endnu et ord,
så brænder jeg jer alle til aske.
Er det
et solfrø?
Ja.
Du fornemmer dets kraft.
Med dette solfrø kan vi udføre en mirakuløs helbredelse.
Vi kan hele dine øjne.
Og så genskaber vi din vision for Solildsriget!
Nej.
Ja!
Vi slap i det mindste for trapperne.
Hvad er det her for et sted?
Det er smukt.
Velkommen til Stjernevæven.
Stjernevæveredderkopper er forbundet med stjernerne.
Historien om himlen ligger gemt i deres gobeliner.
Af silken laver vi meget. Såsom vinger til dem født uden.
Og hængekøjerne, I skal sove i.
Vores bind for øjnene. Og det blødeste undertøj.
Hvorfor har I det på?
-Hvorfor har vi undertøj på? -Nej.
-Nej, jeg mener… -Bind for øjnene.
-Ja. -Det har vi alle fra fødslen af,
så intet lys fra hverken Solen eller Månen kan nå vores øjne.
Vi tager dem kun af ved en klar månefri nat,
så blot rent stjerneskær når vores øjne.
Da opnår nogle den ultimative kontakt med himlen
og bliver de oplyste, De tidsblinde.
De transcenderer vores tidsopfattelse og oplever fortid, nutid og fremtid som ét.
Men der har ikke været en månefri nat i århundreder.
-Ikke siden isstormene begyndte. -Så I har aldrig…
Netop. Vi har aldrig taget dem af.
Kan du lide min frisure?
Du så jo aldrig den gamle, men den virker kåd, ikke?
Vil du kløs på maven?
Jeg har dig! Du slipper ikke væk nu.
Terry?
I århundreder ved hver månefri nat
har en snestorm dækket himlen.
Vi har ikke haft kontakt med stjernerne siden Dragedronningen Luna Tenebris.
Den ældste er den eneste levende elver, som har set stjerneskæret uden bindet.
Han er måske den sidste.
Det gør mig ondt. Det er så trist. Jeg håber, at jeg må…
Fire fingre!
Fem!
Spidse ører. Og tilmed horn.
Runde ører, ingen horn, men fedtet hår.
Du er jo menneske!
Menneske og elver, som i profetien.
-Er I magikeren og krigeren? -Jeg er Katolis' Største Magiker.
Jeg har af og til håndteret et sværd.
Jeg er vist krigeren.
Det må bare være dem.
I er reelt De udvalgte to.
Ja, klart nok.
Tror du virkelig, vi er De udvalgte to?
-Nej. -Hvorfor så sige det?
For at se Den ældste og finde ud af at redde verden fra Aaravos.
Det bekymrer mig, hvad De udvalgte to er udvalgt til.
Her er krigeren og magikeren.
De udvalgte to er kommet.
Ja, selvfølgelig! Det er os.
Udvalgt nummer et og udvalgt nummer to.
Er I klar til at give vores folk himlen igen?
Ja!
Men før vi kaster os ud i det, må vi bede om en lille tjeneste angående verden.
Dens redning mere præcist.
Det er vist et sidespor. Det er nok klogt…
Du må hjælpe os.
En ond stjerneelver, Aaravos, vender tilbage til verden, og vi må stoppe ham.
Vi behøver Novasværdet.
-Novasværdet? -Ja, jeg læste om det i en gammel bog.
Det er legendarisk og kan dræbe en stjerneelver.
Novasværdet blev givet til en modig pige
for århundreder siden. Men det er lige meget.
At dræbe en af De Ærværdige er umuligt.
Jeg lover, jeg ikke ville gøre din unge fortræd!
Tving mig ikke til at anvende sort magi!
Betragt den beroligende aroma af lavendel.
Lugt til den.
Sikken forskrækkelse. Alt OK?
Jeg må se min far.
Og så … vil jeg vide, hvad jeg må gøre.
Jeg forstår det ikke.
Jeg er kommet med et solfrø. Vi kan endelig hele dine øjne.
Nej!
Tror du, at jeg med genvundet syn kan herske på ny
og reparere det, som er ødelagt i Xadia?
Ingen kan redde det.
Jeg behøver ikke at se.
Jeg må flyve højt!
Helbred mine vinger,
og vi kan nedkalde flammende retfærdighed over vores fjender.
De Ærværdige er udødelige.
Men bogen sagde…
Stjerneelvere, som du kalder dem, er himmelske væsener.
Når deres stjerner møder vores verden,
kan de vælge at vise sig og gå blandt os her i Xadia.
Sandt nok kan Novasværdet ødelægge en stjerneelvers dødelige form.
Hvorfor er det så ikke nok?
Ved livets ophør vender de udødelige Ærværdige tilbage til himlen
og afventer deres stjerners næste møde, så de på ny kan vise sig i Xadia.
Derfor ødelagde Ærkedragerne ikke Aaravos.
Han kunne kun stoppes ved at blive fængslet for evigt.
Ja.
Så Aaravos kan ikke dræbes.
Vores rejse var forgæves.
-Nej. -I skal stadig opfylde en profeti.
I århundreder ved hver månefri nat
har en snestorm dækket himlen.
Stormene skyldes et voldsomt, rasende ismonster.
Er et uhyre skyld i det her?
Som De tidsblinde spåede:
"Krigeren og magikeren vil gennembore bæstets hjerte
og smelte truslen for evigt.
De udvalgte to vil genvinde himlen, og som tak vil himlen pryde dem."
Jeg er tilbage!
Altså, det er vi alle. Corvus, Zym og Soren.
Jeg har souvenirs med!
Altså, vi har alle souvenirs med. Det er svampe!
Og de er lækre!
Men smiler de, så spis dem ikke.
En fyr med hat på viste os en hule…
Hvad er der?
Han er vendt tilbage.
Din far er her.
I fangehullet.
Tekster af: Susanne Friesen