Aiemmin tapahtunutta.
Olet tehnyt sen ennenkin.
Onko niin iso asia liata itsensä pimeällä magialla?
Täytyy olla jokin keino tuhota Helmi, lopullisesti.
Ehdotan, että me kaksi lähdemme Tähdenpiirtäjään, Jäiseen pohjoiseen.
Vapauden polku on totuuden polku.
Minun on kohdattava totuuteni.
Katolisissa.
Kaikki lähtevät.
Sinä et koskaan jätä minua.
Koska jätän sinut ensin.
Claudia, älä.
Olen tukenasi.
LOHIKÄÄRMEPRINSSI MYSTEERI NIMELTÄ AARAVOS
KIRJA 6: TÄHDET LUKU 3: JÄÄTYNYT ALUS
Tein yhden loitsun.
Yhden.
Minun oli pakko.
Katsohan noita. Niisku ja Torkku.
Mitä?
Herätkää, lapset. Matkan unettava osuus on ohi.
Nyt alkaa petollinen ja vaarallinen osuus.
Tässä se siis on. Jäätynyt meri.
Nimi ainakin on osuva.
Loppumatkan kuljemme jäätä pitkin.
Oletko varma, että se kestää?
En.
Paino tulee jakaa leveälle.
Olet pikkuinen, mutta tule minun kanssani painon tasaamiseksi.
Yritä rauhoittua. Saamme sinut pois. Potki takajaloilla!
Pystyt kyllä.
Ei!
Taio, maagi!
Tiedän vesitulivuoriloitsun. -Tee se.
Mons aqueous!
Tämä paikka ei sovi sinulle.
Olet ollut rohkea kumppani, mutta…
Sinun on aika palata kotiin.
Kotiin Hopealehtoon, Etharin luo.
Näemme taas joskus.
Varo!
Miksi pysäytit minut? -Mustaa jäätä.
Onko se pimeää taikaa?
Ei. Se vain näyttää mustalta, koska se on niin sileää.
Vai niin.
Nimi taitaa olla hiukan ylidramaattinen.
Kiitos. Se oli kitkatonta.
Jää siis.
Onko tuo laiva?
Kauankohan se on ollut täällä? -Ei aavistusta.
Ehkä pari vuosisataa.
Aika on pysähtynyt.
Alus on jäätynyt. Tuntuu kuin aika olisi pysähtynyt.
Katson, onko siellä mitään hyödyllistä.
Minä menetin tavarani. Minun pitäisi mennä.
Laiva voi olla hyvinkin epävakaa oltuaan vuosia luonnon armoilla.
Olen nopea ja ketterä. Jos se liikahtaa, selviän siitä.
Tosi ketterä. Muistammehan… -Älä puhu musta jää -tapauksesta.
Mitä sanot?
Selvä. Nyt lähtee.
Valaistuksen säde.
Hyvä nimi laivalle.
Ikävää, että se on jumissa.
Se ei pääse mihinkään.
Ajattele sitä uutena. Sitä ihailtiin.
Se oli jonkun suosikki.
Joku kuvitteli, miten se menisi uskomattomiin paikkoihin.
Niinpä. Se ei liiku mihinkään.
Siitä voi piirtää kuvia, mutta muuttaako se mitään?
Jäätynyt alus.
Surullista.
Päiväkirja.
Ehkei pitäisi lukea sitä.
Senkin utelias apina.
Tosiaan. Ehkä on jokin vaara, joka selviää vain kirjasta.
En tiedä, sanoitko niin, mutta mennään sillä.
Vaikka matkamme ovat olleet onnistuneita -
ja olen saanut enemmän aarteita ja maagisia reliikkejä kuin uneksinkaan,
tunnustanko teille, mitä vielä kaipaan?
Kyllä miehen pitäisi tunnustaa.
Vai onko hän mies?
"Kapteeni Esmeralda Skallin yksityinen päiväkirja."
Kokeillaan uudestaan.
Tunnustanko teille, mitä vielä kaipaan?
Nyt eloni päivien hämärässä näen,
että eniten kaipaan sitä, mikä olisi voinut olla minun.
Armaan Conradini rakkautta.
Äänet, jotka kutsuivat minua pois, velvollisuus, seikkailu, kunnia,
ovat vain onttoja tuulia, jotka jättivät minut kuolemaan yksin.
Conrad, jos olisit täällä, pyytäisin anteeksi.
Jos olisit täällä,
kertoisin, että se mysteeri, jota etsin ympäri maailmaa,
oli koko ajan sinussa.
Conrad, jos olisit täällä, katsoisin silmiisi -
ja pitäisin sinua kädestä.
Rayla, tulee pimeä!
Tuletko pian?
Onko kaikki hyvin?
Itkeekö Rayla?
Minä tulen!
Jos olisit täällä, sanoisin, etteivät valintani olleet mitään.
Sinä olet kaikki.
Jos olisit täällä…
Rayla!
Minä tulin.
Callum, sinä tulit.
Niin.
Koko sen ajan…
Niin?
Istuitko koko ajan lukemassa?
Anteeksi. -Rayla!
Ajattelin, että kirjassa voi olla jotain hyödyllistä.
Ei sillä väliä. Kielsin tulemasta tänne.
Itkit. Luulin, että sinulla on hätä. -Ei ollut.
Aurinko on laskenut ja ulkona on hyytävää, joten parasta jäädä tänne suojaan.
Ei. Alus on liian epävakaa.
Se on ollut jäässä vuosisatoja. Ei se nyt uppoa.
Se on jumissa mutta yhä hyvä alus.
Olkoon, yövytään täällä.
Mutta ei nyrkiniskuja.
Vuodevaatteeni upposivat jääonnettomuudessa.
Lautoja voi kai käyttää peittona.
Se voisi olla nimeltään lautto.
Et ilmeisesti halua käyttää antitaikapeitettä?
Nukun paremmin, kun Helmi on turvassa.
Jospa tulisit minun peittoni alle.
Se käy ihan hyvin.
Pärjään kyllä. Kiitos.
Tarkoitan siis ei kiitos. Ei pahalla, mutta ei.
Hyvä on sitten.
Vau.
En ollut huomannutkaan näköalaa.
Tähtitaivas on tänään kaunis.
Sanotaan, on tähdet ikuiset Nuo vartijat taivaissaan
Vaan jospa niidenkin hopeasydämet Kuolo korjaa ajallaan
Jospa aamunkoiton kylmyys Yön viime henkäys ne saavuttaa
Ja pimeydestä syntyy uudet kipinät
Hämärää sisään hengittää Ja ulos valoa puhaltaa
Tuo oli ihaninta, mitä olen koskaan kuullut.
Isä kirjoitti sen.
Kuningas Harrowko?
Ei vaan oikea isäni.
Hänen nimensä oli Damian. Hän oli runoilija.
Hän kärsi koko ikänsä hengityssairaudesta.
Se sai hänet arvostamaan jokaista henkäystä ja hetkeä.
Äiti sanoi, että hän oli vahva ihminen.
Kiitos, Callum.
Kiitos, että kerroit.
Callum?
Ei hätää.
Pärjään kyllä.
Minulla on ihan lämmin.
Älä ole hölmö. Tulet peittoni alle.
Hyvää yötä. -Öitä.
Ai. Hei.
Hei, Callum.
Olemme lähekkäin.
Niin olemme.
Kasvomme siis ovat.
Hengityksesi on lämmin.
Anteeksi.
Ei, se on mukavaa.
Hyvä.
Joo.
Minulla on kerrottavaa.
Käytin taas pimeää magiaa.
Mitä?
En voi uskoa, että käytit sitä taas.
Ai koska se on väärin? -Koska se on vaarallista.
Se satuttaa sinua.
Ja koska se asettaa sinut alttiiksi sille, jota eniten pelkäät.
Aaravosille.
Miksi siis teit sen taas?
Ei sillä ole väliä. Tein sen ja olen hukassa. On liian myöhäistä.
Ei ole, jos lopetat.
En ymmärrä, miksi jatkat sitä, vaikka se vaarantaa henkesi.
Hyvä on! Haluatko tietää? -Kyllä!
Sinun vuoksesi! -Mitä?
Finnegrin aikoi tappaa sinut.
En voinut muuta.
Teen mitä vain vuoksesi.
Pitäisikö minun kiittää?
En tarkoita sitä.
Kuuntele.
Jos joudut valitsemaan minun ja suuremman hyvän välillä,
tee oikein.
Tee uhraus.
Se taisi loppua.
Lamppu! -Se täytyy sammuttaa!
Aika lähteä.
Peräänny.
Sagitta venti!
Helmi!
Rayla, tule!
Kielsit uhraamasta suurempaa hyvää kenenkään vuoksi.
Sinunkin pitää luvata jotain.
Mitä?
Jos Aaravos joskus käyttää minua,
tapa minut.
Kyllä.
Minä lupaan.
Kuningas Ezran, on myöhä, mutta sillalla on hämminkiä.
Outo muukalainen, sekavia puhuva hullu.
Ei, odottakaa!
Minun täytyy vain saada nähdä kuningas.
Älkää koskeko minuun! En tahdo pahaa.
Minun pitää vain nähdä…
kuningas.
Kuningas Ezran.
Kuninkaani.
Olen nöyrä palvelijanne.
Minut on nöyryytetty ja alennettu.
Olen muuttunut, minä…
Minä olen muuttunut.
Olen tehnyt vaikka mitä, mutta näen…
Näen toisenlaisen polun.
Lopeta.
Lopeta!
Anotko armoa?
En.
Hyvä.
Et ansaitse sitä.
Tekstitys: Teija Kuivalainen