‫- בפרקים הקודמים של הנסיך הדרקון -‬
‫הפצע הזה לא נראה טוב.‬
‫סורן וזים, שמרו זה על זה.‬
‫חפשו את מלכת הדרקונים…‬
‫היכן שהיא לא תהיה.‬
‫אנחנו נמצא אותה, המלך אזראן.‬
‫הבאתי לך משהו.‬
‫זרע השמש.‬
‫ו… יש עוד משהו.‬
‫הבאתי לך… צבא.‬
‫המלכה ג'אנאי,‬
‫בגדו בך.‬
‫- הנסיך הדרקון -‬
‫- תעלומת אראבוס -‬
‫- ספר 6 - כוכבים‬ ‫פרק 2: אהבה, מלחמה ופטריות -‬
‫מרגיש את זה, כובע?‬
‫אלה רוחות ההרפתקה המעוררות!‬
‫היי, אל תדאג, זים.‬ ‫נמצא את אמא שלך.‬
‫רק נאסוף מישהו קודם.‬
‫רואה? אמרתי לך שנאסוף מישהו!‬
‫סורן!‬
‫שלום!‬
‫זה חיבוק נחמד,‬ ‫אבל הוא נמשך קצת יותר מדי זמן.‬
‫גם אני שמח לראות אותך.‬
‫אמא של זים נעדרת. אנחנו צריכים את עזרתך.‬
‫אחת משש הקרניים בגדה בנו.‬
‫היא לקחה את הצבא שלה והצטרפה לאחי.‬
‫האיומים של כרים כבר אינם איומי סרק‬ ‫עם כוחה של הגנרלית מיאנה.‬
‫מלכתי, אנו מבינים.‬ ‫-ובכן, אני לא מבינה!‬
‫אני לא מבינה איך בוגד היה בשורותיכם,‬
‫ואף אחד מכם לא שם לב.‬
‫אלה המסכות.‬
‫אתם מסתירים את רגשותיכם האמיתיים.‬
‫אנו לא מסתירים כלום.‬ ‫המסכות הן רק עניין של מסורת.‬
‫אתה נשמע כמוהו, אחי הבוגדני.‬
‫נאמן למנהגים הישנים במקום למלכה שלך.‬
‫לא, לא לזה התכוונתי.‬
‫ששת הגנרלים‬ ‫של צבאות אש השמש תמיד חבשו מסכות,‬
‫בדיוק כפי שהמלכה חובשת את הכתר.‬
‫אתה. תסיר את המסכה.‬
‫אני רוצה לדעת מה אתה מרגיש באמת.‬
‫אתה…‬
‫מפחד?‬
‫כן.‬
‫לכו. הפגישה הזו הסתיימה. החוצה!‬
‫"אני יודעת שאת כועסת ומפחדת,‬ ‫אבל זה לא הפתרון."‬
‫מה את מבינה בזה? את לא מלכה.‬
‫לפי סימני הטפרים, היא לא הייתה יציבה…‬
‫היא מעדה.‬
‫ויש נוזל סמיך כהה מוזר על הקיר.‬
‫היא הייתה חולה?‬
‫זוכר את היצורים המפחידים‬ ‫והמושחתים בלאקס אוריאה?‬
‫אחד מהם נשך אותה.‬
‫אני יודע. הייתי שם.‬
‫היא בקושי נשרטה.‬ ‫-אולי, אבל הפצע הזדהם.‬
‫זה רק החמיר יותר ויותר, כמו זיהום,‬
‫אבל קסום ומגעיל.‬
‫למה לא סיפרת לי קודם?‬
‫זובייה לא חשבה שזה כזה חמור.‬ ‫היא לא רצתה להדאיג את זים.‬
‫אני יודע. בכל פעם שנצטרך לדבר על זה‬
‫וזים בסביבה, אני אשתמש בפנטומימה.‬
‫זה משחק הצגת מילים כייפי.‬
‫משחקים אותו במסיבות.‬ ‫-אני מכיר.‬
‫זה לא ייתכן, כי אתה לא הולך למסיבות.‬
‫בטוח לא באת לאף אחת מחגיגות ברביקיו‬ ‫משטר המלוכה וערבי המשחקים שלי.‬
‫אתה פשוט הולך? לאן אתה הולך?‬
‫זה "למעלה" בפנטומימה.‬
‫יש קרחת יער חריגה‬ ‫במרחק כמה קילומטרים מכאן.‬
‫מבחינתי, הדפוס והזווית של העצים הנפולים‬
‫מעידים שמשהו התרסק שם.‬
‫אתה מתכוון למישהו.‬
‫זה לא מסתדר. היא אמורה להיות פה.‬ ‫-אולי היא עפה.‬
‫אז היו סימני טפרים מההמראה,‬
‫עצים היו עפים בכיוון שאליו היא עפה,‬
‫אבל זה לא המצב.‬
‫היא התרסקה ומעולם לא עזבה.‬ ‫-ועם זאת…‬
‫היא לא כאן.‬
‫איכשהו היא פשוט… פוף.‬
‫אז איפה היא? מה אני לא רואה?‬
‫פטריות!‬ ‫-מה?‬
‫יש כאן כמה היכן שהתרסקה.‬
‫והן יוצרות נתיב מוזר שהולך לתוך היער.‬
‫אף פעם לא ראיתי פטרייה כזאת.‬ ‫-כן, גם אני לא.‬
‫נראה לך שהיא אכילה?‬ ‫-לא, ואל תבדוק.‬
‫נתיב הפטריות הוא הרמז היחיד.‬
‫כל הכבוד, זים.‬
‫שנלך בעקבותיו?‬
‫סורן, תירק את זה.‬
‫כובע, גם אתה.‬
‫העתיד שלנו עלה באש.‬
‫הזרע אבד.‬
‫אראבוס מתגרה בי בחלומותיי‬ ‫עם חזיונות של הרס וייאוש,‬
‫ועכשיו אנשיי בוגדים בי.‬
‫"אני יודעת שאת מרגישה שהכול אבוד,‬ ‫אבל את יכולה לתקן את זה.‬
‫"כל עוד לא תנסי לעשות זאת לבד.‬
‫"בקאטוליס, יש לנו סיפור,‬
‫"'המלך בעל 1,000 העיניים'.‬
‫"יועצו הנאמן בגד בו,‬ ‫והוא החל לפקפק בכל הסובבים אותו.‬
‫"אז הוא הפך את כולם למרגלים,‬ ‫וכולם בגדו זה בזה.‬
‫"זרעי הספק שלו גדלו‬ ‫לענפים מטפסים של פרנויה‬
‫"אשר חנקו את הממלכה שלו.‬
‫"הפחד שלו הפך לנבואה שהגשימה את עצמה.‬
‫"זה אחר זה, כולם נטשו אותו.‬
‫"המלך מת לבדו, כאוס כילה את הממלכה שלו."‬
‫ג'אנאי חשבה שהממלכה שלנו תקום שוב,‬
‫בעוצמת הפוטנציאל של זרע השמש.‬
‫נראה שהיא צדקה במובן מסוים.‬
‫ההיסטוריה אוהבת תפניות אירוניות, לא כך?‬
‫כל כך הרבה תלוי בדבר קטן כל כך.‬
‫אני מחזיק את הגורל עצמו בין אצבעותיי.‬
‫אז אל תפיל אותו.‬
‫כשנשתמש בזרע השמש‬ ‫לריפוי ראייתו של סול רגם,‬
‫הוא יצטרף למאבק שלנו‬ ‫ונהיה בלתי מנוצחים.‬
‫קץ שלטונה של אחותי לא ישמח אותי,‬
‫אבל אעשה מה שאצטרך,‬
‫למעננו.‬
‫אל תשכח מהם.‬
‫ולמענם.‬
‫"מחנה ק-א-ט-ו-ל-י-ס‬
‫"כן, הוא הטוב בעולם‬
‫"אך בקשה אחת נדרוש מכולם‬
‫"היו אורחים טובים‬ ‫תלו את המגבות על ווים‬
‫"נקו אחרי הארוחה‬ ‫וכולנו נחיה בששון ובשמחה"‬
‫למה עצרנו? לא אהבת את שיר מחנה הקיץ?‬
‫אל תדבר שטויות.‬
‫הובלתי את כל השירים במחנה קאטוליס.‬ ‫-כן?‬
‫הא. אתה מלא מסתורין, קורבס.‬
‫עצרתי כי הגענו אל הפטרייה האחרונה.‬
‫כדאי שנתמקם ללילה.‬
‫בדיוק כמו הפתגם,‬ ‫"הגענו לפטרייה האחרונה".‬
‫זה לא פתגם.‬
‫ברור שלא למדת כלום במחנה.‬
‫לילה טוב, חבר.‬
‫גם אני אוהבת אותך.‬
‫קורבס?‬
‫יש עוד פטריות.‬ ‫-אה, יופי.‬
‫לאן מוביל הנתיב?‬ ‫-לשומקום.‬
‫הן מקיפות אותנו.‬
‫אז יש פתגם למצבים כאלה?‬
‫לא.‬
‫רגע. מצאתי אחד.‬
‫"מסתתרות בינינו פטריות."‬
‫זה לא משהו, אבל…‬ ‫-זה… ניסיתי.‬
‫בסדר.‬ ‫-העיקר הכוונה.‬
‫בוא נאכל אותן.‬ ‫-לא.‬
‫קורבס, אני רעב! וגם זים רעב.‬
‫רואה?‬
‫זה… חי?‬
‫הוא יודע שרציתי לאכול אותו?‬
‫סלח לי, מר פטריון קטן.‬
‫טוב, איך נתקשר?‬
‫אה… אני יודע.‬
‫פנטומימה? עכשיו? באמת?‬
‫אנחנו… מחפשים… דרקון!‬
‫אוי, לא. סליחה, קטנצ'יק.‬
‫אנחנו… מחפשים… אמא.‬
‫אמא דואגת ואוהבת.‬
‫התינוק שלה זקוק לה.‬
‫הרגל. היא לא בסדר.‬
‫הוא עצר.‬
‫אולי הוא מוכן לדבר?‬
‫לא נעים לי להגיד, אבל…‬
‫אבל… פטרייה עצומה בינינו הסתתרה.‬
‫זאת מלכודת.‬
‫לקח לי כל הלילה,‬
‫אבל מצאתי בן אנוש‬ ‫שהיה לו עותק של הסיפור שלך.‬
‫המלך בעל 1,000 העיניים.‬
‫שכחת פרט חשוב אחד.‬
‫לא כולם בגדו במלך.‬
‫אהבתו האמיתית נשארה‬ ‫הרבה אחרי שאנשיו נטשו אותו.‬
‫בסופו של דבר,‬ ‫הוא התחיל לחשוד אפילו בנאמנותה.‬
‫הוא גירש אותה.‬
‫את ליבי… והאמת שלי.‬
‫אם אתחיל לפקפק בך, אדע שאני באמת אבודה.‬
‫אז תגידי לי.‬
‫את חושבת שאוכל להוביל את עמי?‬
‫אחרי כל מה שקרה, כל הטעויות שעשיתי,‬
‫את באמת עדיין מאמינה בי?‬
‫לא ידעתי שפטריות יכולות לגדל כאלה.‬
‫אני מניח שזה פטרי-שפם, אה?‬
‫אוי לא! כולכם הופכים לפטריות!‬
‫סורן, תירגע. זה בסדר.‬
‫אני הופך לפטרייה!‬
‫אני מציע שתחבוש שוב את כובע הפטרייה.‬
‫ככה הוא יודע שאתה פטרי-חבר.‬
‫בסדר.‬
‫אבל לא כי אני מפחד ממנו.‬
‫כי אני נראה מעולה עם כובעים.‬
‫רוב פטרי-תודות.‬
‫אני מאקו, קוסם הפטריות.‬
‫סליחה על דרך ההגעה שלכם.‬
‫המקום הזה מיוחד,‬ ‫ואנחנו חייבים לשמור עליו בפטרי-סוד.‬
‫עכשיו, אם אני לא טועה,‬ ‫באתם בגלל מלכת הדרקונים?‬
‫אז היא כן אצלך.‬
‫מה עשית איתה?‬
‫טיפלתי בה עם שיקויי ומשחות הפטריות שלי.‬
‫היא רק צריכה זמן להחלים,‬ ‫ולשמור על מצב רוח טוב.‬
‫אני מניח שאם היא תראה‬ ‫את הפטריון הזה, זה יעזור.‬
‫תודה שהתאספתם כאן.‬
‫זו תקופה קשה, אני יודעת.‬
‫כל אחד מכם התמודד עם הקשיים האלה באומץ,‬
‫וכולנו עשינו טעויות, כולל אני.‬
‫אבל הנה אנחנו.‬
‫הנה אנחנו, הנאמנים ביותר מבני עמנו‬
‫עם האומץ לפרק את שלטונה הכוזב של אחותי.‬
‫תגיע העת בה האומץ הזה יעמוד למבחן.‬
‫בשלב הזה, נפנה לנשק הגדול ביותר שלנו.‬
‫אמונה.‬
‫ספק.‬
‫זה הנשק הגדול ביותר של אויבינו.‬
‫הם ישתמשו בו כדי לכלות אותנו מבפנים,‬
‫אבל לא נאפשר להם כל עוד נאמין.‬
‫אמונה במטרה שלנו. כך נצליח.‬
‫אולי אנחנו במיעוט, אבל אנחנו צודקים.‬
‫המשימה שלנו בורכה על ידי סול רגם עצמו,‬
‫והוא יוביל אותנו לניצחון גדול!‬
‫ניצחון הוא לא רק ההישרדות שלנו.‬
‫הוא יצירת ממלכת אש השמש‬
‫שנבנה ביחד.‬
‫שחר חדש לכולנו.‬
‫שחר חדש שבו הקדושה והתרבות של עמנו‬
‫נשמרות ומכובדות.‬
‫אנחנו נקים מחדש את הממלכה בתפארתה הקודמת.‬
‫אז אני שואל את כולכם…‬
‫האם אתם סומכים עליי‬ ‫שאוביל אתכם לשם, ליום חדש…‬
‫שבו השמש האלמותית תאיר עלינו שוב מזל טוב?‬
‫וחשוב מכך, האם תבטחו זה בזה?‬
‫מלכת הדרקונים נמצאת בפנים.‬
‫אני מפספס פה משהו.‬
‫כן, את אלה.‬
‫פטריות מרשמלו קסומות.‬
‫הן מכילות קסם כיווץ.‬
‫זים, אתה רוצה לראות את אמא שלך?‬
‫אני לא חושב…‬
‫זה עובד!‬
‫זים, אתה בגודל חטיף!‬
‫אתה בסדר, סורן?‬ ‫-כן.‬
‫אני פשוט דואג לזים, זה הכול.‬
‫אמא שלו היא כל המשפחה שלו.‬
‫שמונה מילים?‬
‫"יש לו… אותי.‬
‫"איש טוב‬
‫"עם לב רחב."‬
‫זים!‬
‫אני כל כך שמחה לראות אותך.‬
‫גדלת בזמן שנעדרתי.‬
‫אני רואה.‬
‫והיית אמיץ כל כך.‬
‫לא.‬
‫לא, לא אוכל לבוא איתך.‬
‫ולא תוכל להישאר פה.‬
‫קסם ההשחתה שנדבקתי בו הוא מסוכן.‬
‫היה לי מזל שקוסם הפטריות מצא אותי.‬
‫אבל הטיפול שלו ייקח זמן.‬
‫אני אחלים ואתאושש כאן.‬
‫אבל כדאי שתלך.‬
‫אחיך אזראן זקוק לך.‬
‫עתידנו אינו ודאי.‬
‫תקופה מסוכנת עומדת לפנינו,‬ ‫אבל אני מוכנה להתמודד איתה‬
‫ביחד איתך.‬
‫אני לא אדחה יותר‬ ‫את הדברים הטובים בגלל פחד מהרעים.‬
‫הגיע הזמן לתכנן את החתונה שלנו.‬
‫תפסתי את תשומת ליבה של פירה‬ ‫ונפנפתי לה שתנחת. מוכנים?‬
‫רגע. איפה סורן?‬
‫קורבס! תראה!‬
‫אני הכובע של כובע!‬
‫זה מדגדג.‬
‫תרגום כתוביות: שלומית בכר‬