‫אנחנו, כולנו, אבק כוכבים,‬
‫מאוחדים לרגע על ידי אהבה.‬
‫- הנסיך הדרקון -‬
‫- תעלומת אראבוס -‬
‫- ספר 6 - כוכבים‬ ‫פרק 1: מגע-כוכב -‬
‫שלום, חבר יער.‬
‫אתה מאתגר אותי לתחרות שריקה, מה?‬
‫לא היום, לצערי.‬
‫זה היה לילה ארוך ומשונה. איבדנו מישהו.‬
‫כלומר, לא ממש איבדנו.‬ ‫אנחנו פשוט לא מוצאים אותו.‬
‫אנו לא יודעים אם הוא בסדר,‬ ‫אבל תודה שעודדת אותי.‬
‫אוי, לא.‬
‫לא.‬
‫לורד וירן…‬
‫אתה חי?‬
‫באמת?‬
‫כך נדמה.‬
‫אתה חי!‬
‫אני חי!‬
‫אתה חי!‬
‫אני חופשי!‬ ‫-כל כך חופשי!‬
‫אוי, קלאודיה! אני חי!‬
‫מעולם לא הרגשתי חופשי יותר!‬
‫אראבוס אמר שאני אמות‬ ‫אם אסרב לפולחן האפל שלו.‬
‫אבל זה לא היה נכון.‬
‫והנה אני, ההוכחה החיה.‬
‫הוא שיקר כל הזמן הזה.‬
‫אראבוס לא שיקר.‬
‫קלאודיה…‬
‫מה… מה עשית?‬
‫את מה שהיה עליי לעשות.‬
‫טיפלתי בפולחן. הקרבתי את הקורבן…‬
‫הטלתי את הכישוף.‬
‫דם של ילד.‬
‫קלאודיה.‬
‫ילדתי המתוקה.‬
‫למה?‬
‫זה כמו שאמרת.‬
‫עושים הכול למען משפחה.‬
‫לא משנה כמה מסוכן או מבעית.‬
‫לא, זה לא ממש נכון. לא לזה התכוונתי.‬
‫עושים הכול למען הילדים שלך. לעולם לא להפך.‬
‫אף הורה לא רוצה שהילד שלו יסבול בשבילו.‬
‫זאת… אהבה.‬
‫זו בקשה מוגזמת מדי.‬ ‫זה כואב לראות אותך ככה.‬
‫אוי, קלאודיה.‬
‫מה קרה לך?‬
‫זה לא משנה. אנחנו צריכים לשחרר אותו מהכלא.‬
‫הוא הציל את חייך.‬ ‫כעת עלינו להציל את אראבוס.‬
‫לא.‬
‫מה?‬
‫אני לא יכול.‬
‫למרות כל זה, השתניתי.‬
‫התעוררתי והרגשתי חופשי‬ ‫בפעם הראשונה מזה זמן רב.‬
‫אני יודעת שהובלתי את בתי‬ ‫המתוקה והמבריקה בדרך הלא נכונה.‬
‫החזקתי את ידך, ושימשתי לך דוגמה.‬
‫אולי עכשיו, אם אלך בדרך החירות,‬
‫גם את תמצאי את דרכך יום אחד.‬
‫מה הכוונה, "דרך החירות"?‬
‫דרך החירות היא דרך האמת.‬
‫עליי להתמודד עם האמת שלי‬
‫בקאטוליס.‬
‫מה? לא! תקבל ההפך מחירות שם.‬
‫הם ינעלו אותך בצינוק, אם יהיה לך מזל.‬
‫אני יודע.‬
‫בבקשה, אבא. אל תעשה את זה. אל תלך.‬
‫זו טעות, זו…‬
‫אתה לא יכול!‬
‫אני הצלתי אותך! אתה חייב לי את חייך.‬
‫אתה חייב להישאר!‬
‫אוי… קלאודיה, אני כל כך אוהב אותך.‬
‫אני אוהב אותך.‬
‫לא!‬
‫מה העניין, סורן? כיסוי העיניים באמת נחוץ?‬
‫סמכי עליי, אופלי.‬ ‫זה אמצעי זהירות של משמר המלוכה.‬
‫זו פגישה סודית של המועצה העליונה,‬
‫ואפילו המיקום צריך להיות סודי.‬
‫בוא נסיים עם זה.‬
‫טוב, הגענו.‬
‫אני אדפוק את הדפיקה הסודית‬
‫ואז אכריז על בואנו בעזרת שמות קוד סודיים.‬
‫לורד לחם-סנדוויץ'‬ ‫וליידי פרצוף-מלפפון-חמוץ‬
‫מבקשים רשות להיכנס.‬
‫סורן, תיכנס פנימה.‬
‫זה לא מיקום סודי,‬ ‫זה חדרו של המכשף…‬
‫רגע, בייט איכשהו‬
‫הוליד בייטסים קטנים?‬
‫לא.‬
‫אלה קרפדות זוהרות שהצלנו.‬ ‫אנו קוראים להם "בייט-זאטוטים".‬
‫עיטוש, חרק ריבה…‬
‫וכובע.‬
‫כפי שאת יודעת,‬ ‫יצאנו למנוע מקלאודיה ומווירן‬
‫לשחרר יצור מרושע עתיק לעולם, אראבוס.‬
‫היה עלינו למצוא את הכלא הקסום לפניהם.‬
‫ו…? איך היה?‬
‫טוב, מצאנו אותו.‬ ‫-ספר לה את השאר.‬
‫והבאנו אותו לכאן.‬
‫טה-דה!‬
‫רגע. אתם אומרים לי שאראבוס…‬
‫כן. הוא בפנים.‬
‫מה?‬
‫למה הבאתם אותו הנה? זה רעיון נוראי.‬
‫עכשיו את מבינה למה זו פגישה ממש חשאית.‬
‫אנחנו כאן כדי להחליט‬ ‫מה לעשות הפנינה, הכלא הקסום הזה.‬
‫כי לא משנה מה יקרה,‬ ‫עלינו לוודא שאראבוס לא יצא.‬
‫אז עלינו להגן עליה בכל מחיר.‬
‫עלינו ליידע את הפנטארכיה‬
‫ולהרכיב כוח משמר מובחר‬ ‫רב-ממלכתי כדי לשמור עליה.‬
‫יש לי תחושה שהיא תהיה יותר בטוחה‬ ‫אם לא נגלה לשאר הממלכות.‬
‫נשמור עליה בסוד, חבויה.‬
‫מה דעתך, קאלום? להגן או להחביא אותה?‬
‫לא זה ולא זה.‬
‫עלינו להשמיד אותה.‬
‫כל עוד היא כאן,‬ ‫או בכל מקום, היא מהווה איום.‬
‫כי אראבוס יכול לתמרן אנשים בחוץ,‬
‫כמו שהוא עשה ללורד וירן.‬
‫ו… לי.‬
‫אבל איך אפשר להשמיד אותה?‬ ‫-אני לא יודע.‬
‫לרסק אותה, לזרוק אותה מצוק,‬ ‫לקחת גרזן עצום וחד בטירוף‬
‫ולקצוץ אותה, מבינה?‬
‫אפשר להיות יצירתיים.‬ ‫-מה עם זה?‬
‫ניצור אחווה של הפנינה,‬
‫נצא למסע ארוך ברחבי העולם יחד,‬
‫ונשליך אותה לתוך הר געש.‬
‫אלה רעיונות טובים.‬
‫אבל איך נדע‬ ‫שהשמדת הפנינה תהרוג את אראבוס,‬
‫ולא תשחרר אותו?‬
‫כמו לשבור ביצה.‬
‫אני מניח שאני‬
‫לא, אני… אני לא יודע.‬
‫מסוכן מדי להשמיד אותה.‬
‫אז החלטתי שנשמור אותה כאן בקאטוליס,‬ ‫ונשמור על בטחונה.‬
‫חבויה ומוגנת.‬
‫זים?‬
‫איפה אתה?‬
‫שלום? יש פה מישהו?‬
‫אני יודע שאתה דואג לאמא שלך.‬
‫אבל היכן שלא תהיה, אני בטוח שהיא בסדר.‬
‫היא האמא הכי חזקה בעולם כולו.‬
‫כרגע עלינו לוודא שהפנינה בטוחה.‬
‫אבל ברגע שנוכל, נלך לחפש אותה.‬
‫קאלום?‬
‫שמעתי שאתה כאן, מאבד את שפיותך.‬
‫מה? מי אמר לך את זה?‬
‫בוא נגיד שקופיפה קטנה לחשה באוזני.‬
‫חייבת להיות דרך להשמיד את הפנינה,‬ ‫באמת להשמיד אותה.‬
‫אנחנו פשוט לא יודעים איך.‬ ‫אבל את יודעת מי כן ידעו?‬
‫האלפים השמימיים.‬
‫רגע, מי?‬ ‫-שמעתי עליהם בהיכל הספרים הגדול.‬
‫הפלג העתיק של אלפים של כנף השמיים‬ ‫שחיים בגורד הכוכבים.‬
‫הם יודעים הכול על אלפים של מגע-כוכב.‬
‫אני אומר שאת ואני נצא למסע‬ ‫אל עבר גורד הכוכבים,‬
‫אל הצפון הקפוא.‬
‫אני לא יודעת, קאלום.‬
‫לא, קדימה. יש שם גם משהו בשבילך.‬
‫מה זאת אומרת?‬ ‫-יהלומי קוואזר.‬
‫יש רק שלושה בעולם,‬ ‫והם אצל האלפים של מגע-כוכב.‬
‫אם נשיג אותם, אוכל להשתמש בהם לכישוף‬
‫שישחרר את הורייך ואת רונאן מהמטבעות.‬
‫קאלום.‬
‫למדתי קסם כוכבים.‬ ‫למדתי רונות ומילים דרקוניות.‬
‫אני רק צריך את יהלומי הקוואזר, אז בואי.‬
‫לא, קאלום.‬
‫אני רוצה לעזור להורים שלי,‬ ‫אבל לא אתן לזה להשפיע על החלטתי.‬
‫הכי בטוח שהפנינה תישאר כאן.‬
‫וזה מה שהמלך אזראן החליט.‬
‫ממה אתה כל כך מודאג?‬
‫אראבוס כלוא, אבל הוא לא חסר כוח.‬ ‫אני לא יודע איך, אבל אני חושש שהוא…‬
‫שהוא ישתמש בי.‬
‫מה המקום הזה?‬
‫הרבה ספרים. אני אוהב ספרים.‬
‫"פואטיקה קוסמיקה." "ממלכות מעבר לזמן."‬
‫"ארבע התשורות העתיקות."‬
‫הכיסא הזה נראה כל כך מוכר.‬
‫אני בתוך הפנינה.‬
‫אוי, לא.‬
‫מה עשיתי?‬
‫ריילה? ריילה, קומי בבקשה!‬
‫מה זה? מי זה?‬
‫אני אחסל אותך.‬
‫אוי, לא! זה אני!‬ ‫ריילה, זה רק אני. זה קאלום.‬
‫אל תתגנב ככה! יש לך מזל שלא‬
‫השתמשתי בכלי הנשק המסוכנים האלה.‬
‫זה היה מוות נוח ונעים.‬
‫מה קורה, קאלום?‬ ‫-זה אראבוס.‬
‫הוא שלט בי בשנתי.‬
‫הלכתי מתוך שינה,‬ ‫והלכתי למקום מחבוא הפנינה‬
‫ואז הפלתי אותה והתעוררתי.‬
‫ועכשיו אני כאן.‬
‫קאלום, אתה מותש.‬
‫חלמת חלום בלהות, זה הכול.‬
‫אם חשבתי שאתה בסכנה אמיתית, אתה יודע…‬
‫כולנו בסכנה.‬
‫זה אמיתי.‬
‫ריילה. אני חייב לעשות משהו.‬
‫בסדר, קאלום. אני מאמינה לך.‬ ‫אבל מה נוכל לעשות?‬
‫יש לי רעיון.‬
‫אז מה הרעיון שלך…‬
‫אני יודעת. הוא לקח את השמיכי שלנו.‬
‫כן, אתם טובים.‬
‫הנסיך קאלום. מה מביא אותך הנה?‬
‫עסקים או ריבה?‬
‫אני צריך שתכין משהו בשבילי.‬
‫משהו מיוחד, משהו חדשני.‬
‫אני מבטיח שזה גם יהיה טעים.‬
‫זה יעזור לנו לעצור את אראבוס.‬
‫הקטנצ'יק המסכן מתגעגע לאמא שלו.‬
‫גם אני תוהה איפה אמא שלי לפעמים.‬
‫לא נוכל פשוט לחכות.‬
‫נצטרך לעשות משהו.‬
‫אזראן!‬
‫סליחה שהערתי אותך, אבל יש לי תוכנית סודית.‬
‫אני יודע שאפשר לסמוך על בייט,‬ ‫אבל בטוח שאפשר לסמוך על חרק ריבה?‬
‫זה היה הרעיון שלך?‬
‫לשחרר לחץ מהמחשבות עם סריגה מרגיעה?‬
‫אלה רונות חוסמות כשפים.‬
‫זו שמיכת נגד-קסם!‬
‫אז הרעיון שלך הוא שתשתמש בה‬ ‫בשביל הגנה בזמן שתישן?‬
‫אה, לא. לא בדיוק.‬
‫אז תגיד כבר מה הרעיון הגדול שלך.‬
‫זה פשוט!‬ ‫-טוק-טוק!‬
‫יבוא.‬
‫מה קורה?‬
‫אל תעשה עוד צעד לעבר קאלום עם הפנינה.‬
‫זה פיתיון! ומסתבר שהוא מושלם.‬
‫היא ממולאת בעיסה החומה המפורסמת שלי,‬ ‫שהמסתי ופיסלתי.‬
‫והחלק החיצוני הוא ציפוי ממתק.‬
‫גם דקורטיבי וגם טעים.‬
‫הבנת מה הרעיון שלי? עכשיו את מבינה?‬
‫גרסת ממתק עצום של הפנינה…‬
‫שמיכה מכושפת נגד כשפים…‬
‫לא. אני לא מבינה.‬ ‫-טוב.‬
‫נחליף את הפיתיון בפנינה האמיתית.‬
‫הפיתיון יישאר פה. אם מישהו יחפש אותה,‬
‫כל מה שהוא יקבל זה ממתק לפרצוף.‬
‫זה לא גורל כל כך נוראי.‬
‫אעטוף את הפנינה האמיתית בזה‬ ‫כך שאף כישוף או קסם יחדור.‬
‫וניקח אותה לצפון‬ ‫כדי ללמוד איך להשמידה אחת ולתמיד.‬
‫אזראן הסכים,‬ ‫התוכנית הסודית היא התוכנית החדשה.‬
‫רגע… אתה רוצה שאני אלך לשם‬ ‫ואבצע את ההחלפה?‬
‫כדי שלא תצטרך להתקרב לפנינה האמיתית.‬
‫לא, אני אסתדר.‬
‫אני אהיה בסדר.‬
‫יש לי את השמיכי שלי.‬
‫שחר הוא זמן טוב למסעות.‬
‫קאלום וריילה,‬
‫מצפה לכם מסע ארוך וקר אל גורד הכוכבים.‬
‫תשמרו זה על זה. אני יודע שתעשו זאת.‬
‫סורן וזים, שמרו זה על זה.‬
‫חפשו את מלכת הדרקונים, היכן שלא תהיה.‬
‫נמצא אותה, המלך אזראן.‬
‫אה, לא ראיתי אותך שם.‬
‫כי… ישנתי עמוק.‬
‫בעיניים עצומות.‬
‫למעשה.‬
‫אמא שלי עזבה אותי.‬
‫אחי עזב אותי.‬
‫ועכשיו, אבא שלי איננו.‬
‫כולם עוזבים.‬
‫אני כאן בשבילך.‬
‫אבל אתה בחיים לא תעזוב אותי.‬
‫מה?‬
‫בגלל שאני עוזבת אותך קודם.‬
‫קלאודיה, מה?‬
‫לא, אני… אני לא אעזוב אותך.‬
‫אני אוהב אותך.‬
‫קלאודיה, עצרי.‬ ‫מה את עושה? תחשבי על זה.‬
‫קלאודיה, אני אוהב אותך.‬ ‫לעולם לא אעזוב אותך.‬
‫קלאודיה, בבקשה!‬
‫אני אחכה כאן.‬ ‫לא משנה כמה זמן תצטרכי, אני אהיה כאן.‬
‫אני אהיה כאן בשבילך.‬
‫תרגום כתוביות: שלומית בכר‬