‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫בפרקים הקודמים של "הנסיך הדרקון":‬
‫אילו סודות את מסתירה?‬
‫"באפלה, תביט בכוכב נופל."‬
‫תכננתי הפתעה לכולם.‬
‫לקאטוליס יגיעו כמה מבקרים מיוחדים.‬
‫מלכת הדרקונים תבקר בקאטוליס‬ ‫ותביא איתה את זים!‬
‫אתה רואה? זה סימן!‬
‫הדרקונים עוזבים!‬ ‫אנחנו אפילו לא צריכים להתגנב פנימה עכשיו.‬
‫נוכל להחזיר את המטה שלך בלי בעיות.‬
‫היי.‬
‫- ספר 4 - אדמה‬ ‫פרק 3: עוצר נשימה -‬
‫ריילה, מה את עושה פה?‬
‫חזרתי.‬
‫כן, אני רואה.‬
‫אתה נראה טוב, קאלום.‬
‫בסדר. טוב, תודה.‬
‫גם אתה, בייט.‬
‫כל היום…‬
‫בעצם, כל השבוע, למען האמת,‬
‫הייתי כל כך לחוצה, ממש על קוצים, אתה יודע?‬
‫אבל כשאני רואה אותך סוף-סוף, אני מרגישה...‬
‫עדיין לחוצה.‬
‫את יודעת מה? יש לי יום עמוס מחר.‬
‫כדאי שאלך לישון.‬ ‫-רגע, מה?‬
‫לא התראינו עשר שנים.‬
‫אתה לא חושב שזה שווה‬ ‫להישאר ער אחרי שעת השינה שלך?‬
‫אני עייף.‬
‫בסדר. על מה את רוצה לדבר?‬
‫אני פשוט... על כל דבר, למען האמת.‬
‫אני כל כך שמחה לראות אותך שוב, קאלום.‬
‫בסדר.‬
‫אז למה חזרת?‬
‫אני מניח שמצאת את וירן.‬ ‫הוא היה מת בסופו של דבר?‬
‫לא מצאתי אותו.‬
‫אז נעלמת לשנתיים בלי סיבה!‬
‫זה בסדר. קאלום נחמד.‬
‫הוא סתם מתלוצץ.‬
‫ומי זה?‬
‫זאת סטלה. היא קופת כרבולים קטנטונת.‬
‫מצאתי אותה לגמרי בודדה.‬
‫היא יתומה, או בעצם, הייתה.‬
‫אבל עכשיו יש לה אמא מכרבלת.‬
‫קאלום, אני יודעת שנפגעת בגלל שעזבתי.‬
‫אולי. את יודעת מה?‬ ‫כבר אמרתי לך, אני לא רוצה לדבר.‬
‫כן.‬
‫אבל אולי זה יהיה בסדר ‬ ‫אם אשאר ופשוט לא נדבר?‬
‫וואו.‬
‫הנוף פשוט עוצר נשימה.‬
‫את עוצרת נשימה.‬
‫תיזהר.‬
‫יש לי בתיק סוג של קסם אפל ‬ ‫שבאמת יכול לעצור את נשימתך.‬
‫בבקשה, אל תעשי זאת.‬
‫אכנס פנימה ואמצא את המטה של אבא שלי.‬
‫תמשיך לשמור למקרה שמלכת הדרקונים תחזור.‬
‫בסדר. אבל מכיוון שאת נכנסת לבד,‬
‫את צריכה להבטיח לי ‬ ‫שתאותתי לי אם תזדקקי לעזרה.‬
‫איזה מין אות אני צריכה לתת?‬
‫אולי פשוט תשרקי. את יודעת לשרוק, נכון?‬
‫צריך פשוט להצמיד את השפתיים ולנשוף.‬
‫היה בינינו משהו כל כך מיוחד,‬
‫אבל הייתי כל כך אובססיבית לנקום‬
‫עד שהסתכנתי באובדן ‬ ‫הדבר הטוב ביותר שאי פעם היה לי.‬
‫אותך.‬
‫אתה כל כך דוחה.‬
‫איפה קאלום? הוא אמור לקבל את פני ‬ ‫מלכת הדרקונים בשבלאו קסמו-צבעוני.‬
‫סלח לי על בורותי באומנות הקסם,‬ ‫אבל מה זה בדיוק "שבלאו"?‬
‫אה, זה כאילו...‬
‫טוב, זה מסובך, אבל פשוט.‬
‫כלומר, אתה תדע כשתראה את זה.‬
‫המלך אזראן, אני מודאגת‬ ‫ביחס למשהו קצת פחות כיפי וצבעוני.‬
‫זה טקס המתנה.‬
‫אני חוששת שלקיים אותו ‬ ‫בעמק הקברים זה מהלך בלתי רגיש.‬
‫רגע, מה?‬
‫זה מקום קדוש ויפהפה. מקום של שלום.‬
‫כמה אזרחים באו לדבר איתי באופן חשאי.‬
‫הם חוששים שלחלוק כבוד לדרקון‬
‫במקום שהוא אתר הנצחה‬ ‫לכל כך הרבה בני אנוש דגולים,‬
‫שחלקם מתו מידיהם, זה פוגעני.‬
‫אבל זאת בדיוק הנקודה.‬
‫יש היסטוריה,‬
‫ואנחנו מנסים להתגבר עליה‬ ‫כדי לבנות עתיד טוב יותר.‬
‫יש הרבה כעס, המלך אזראן.‬ ‫-תבטחי בי.‬
‫פשוט תבטחי בי.‬
‫זה יום מאושר,‬ ‫והוא יהיה תחילתו של עידן מפואר של שלום.‬
‫וואו. הנה הם באים! זים יכול לראות אותנו!‬
‫הם עומדים לנחות.‬
‫זה מדגדג. יש לזה הרגשה די נעימה.‬
‫המלך אזראן.‬
‫זובייה, מלכת הדרקונים.‬
‫הוד מלכותך השמימית.‬
‫שליטת השמיים, האדמות והימים של זאדיה.‬
‫אני מקבל באופן רשמי את פנייך ל...‬
‫זים! התגעגעתי אליך, חבר.‬
‫אתה די מוזר, נכון?‬
‫שולחן קטן.‬
‫אתה ממש קטן בשביל דרקון.‬
‫אהה, אתה לא שולחן במדדי דרקון,‬ ‫אתה כפתור בממדי דרקון!‬
‫התוכנית הרשמית הייתה לקבל את פניכם‬
‫עם תצוגה של אור וצבע מלכותיים ‬ ‫בניצוח המכשף הגדול,‬
‫אבל נראה שהוא לא כאן, אז…‬
‫היי. אז, אכפת לך אם אנחנו...?‬ ‫אתה יודע, עשיתי חזרות על זה.‬
‫ובכן, במקום זאת, נקבל את פניכם‬ ‫עם מערכונים קומיים של סורן ממשמר המלוכה.‬
‫אוי ואבוי.‬
‫ברוכים הבאים!‬
‫ובכן, כבר נפגשנו בעבר.‬
‫אולי אתם זוכרים ששמי הוא סורן,‬
‫ובתור דרקונים מעופפים‬ ‫אתם נראים ממש עייפים!‬
‫בסדר. איך אפשר לדעת מה משקלו של דרקון?‬
‫משתמשים במאזניים ענקיים‬ ‫כדי לשקול דרקונים.‬
‫אנחנו, הדרקונים,‬ ‫לא מטרידים את עצמנו במשקל שלנו.‬
‫בסדר, אבל אם כן הייתם, נכון?‬
‫אם כן, הייתם משתמשים במאזניים ענקיים.‬
‫נכון.‬
‫זה מצחיק מאוד.‬
‫ידעתי את זה.‬
‫כן!‬
‫מה?‬
‫אוי, לא!‬
‫אוי, לא! אני מאחר!‬
‫מאנוס. פלומה. וולאנטוס!‬
‫יש לי עוד המון בדיחות מצחיקות, ‬ ‫אבל אני אסיים כאן.‬
‫כי אני לא רוצה שיחשבו ‬ ‫שהבדיחות שלי הן "דרקוניות".‬
‫טוב, תודה. אני סורן. וזמני תם.‬
‫זה היה ממש מעולה!‬
‫טוב, זה התקבל באהדה למרבה ההפתעה.‬
‫הדבר הבא בתוכנית, כיבוד.‬
‫זה נראה ומריח מדהים. לכבוד הוא לי שאתם...‬
‫רגע!‬
‫אני ממש מצטער. שלום, ממש מצטער.‬
‫באתי לקבל את פניכם.‬ ‫המכשף הגדול קאלום הגיע.‬
‫אריטקה ארקוס איגניס!‬
‫אה, בסדר. אתם יודעים מה? אני...‬
‫שבלאו.‬
‫בשם הדרקונים והאלפים הראשונים,‬
‫אני מכריזה ‬ ‫שזאת הריבה הטעימה ביותר בכל זאדיה!‬
‫וואו.‬
‫בחייך, מטה. אתה חייב להיות כאן איפשהו.‬
‫יש לי כמה עגילים מתנדנדים חמודים ‬ ‫שיתאימו לך.‬
‫אולי יהיה קל יותר למצוא אותך ‬ ‫אם אגרום לך לזרוח.‬
‫לוקס רבלארה!‬
‫צעד אחד קרוב יותר לשחרור אראבוס.‬
‫ונטום מגנטיקוס!‬
‫לא!‬
‫על גופתי המתה.‬
‫טוב, אם אתה מתעקש.‬
‫ולוקס איגניס!‬
‫כיסון הריבה היה מתנה של שמחה.‬
‫הציור הזה הוא מתנה של תקווה וחברות.‬
‫אני מקווה שתאהבי אותו.‬
‫אני כל כך מצטער.‬
‫ארמה וירטוטיס!‬
‫מאנוס. פלומה. וולאנטוס!‬
‫מיץ ניבי נחש, אין לך ריח כל כך טוב.‬
‫זרוק את המטה.‬
‫אספירו פריגיס!‬
‫תן לי אותו!‬
‫לעולם לא. אני אהרוס אותו ‬ ‫לפני שתוכלי להשתמש בו כדי לגרום נזק נוסף.‬
‫אני פשוט... אני לא מבין.‬
‫אני לא בטוח מה קרה.‬
‫מי עשה את זה? קום והתוודה!‬
‫אם אתה רוצה להגיד משהו למלכת הדרקונים,‬
‫עליך לומר זאת בפרצופה.‬
‫מול פרצופה האמיתי שיכול לחתוך אותך לשניים!‬
‫קדימה, פחדן!‬
‫תכננתי לשאת נאום היום.‬
‫הוא היה על שלום, אהבה ותקווה.‬
‫אבל אני חושב ששכחתי משהו.‬
‫התעלמתי ממשהו שהיה נכון.‬
‫הכחשתי משהו שלא ניתן להכחישו.‬
‫אנחנו כועסים.‬
‫אני כועס.‬
‫אני פגוע.‬
‫אבי נהרג כשהייתי בן תשע.‬
‫אימי נלקחה ממני ‬ ‫לפני שיכולתי אפילו לזכור אותה.‬
‫זה כואב!‬
‫אני מרגיש כאב בגלל זה, ואני כועס.‬
‫כולנו רוצים שלום, וכולנו רוצים אהבה,‬
‫אבל האלימות מעמידה אותנו למבחן.‬
‫באופן מעוות, היא הופכת אותנו למטרתה.‬
‫כי כאב ואובדן מרגישים כל כך נורא בפנים,‬
‫אתם רוצים לשנוא, ‬ ‫אתם רוצים לפגוע במישהו אחר.‬
‫אז מה אנחנו עושים?‬
‫איך נוכל לעצור את המעגל הזה?‬
‫אלימות, אובדן, כאב.‬
‫אלימות, אובדן, כאב, עוד אלימות.‬
‫תפסיקו!‬
‫תפסיקו.‬
‫אני רק רוצה לצעוק "תפסיקו".‬
‫אבל זה לא מספיק.‬
‫זה לא יצליח.‬
‫אני חושב על חזון חיובי.‬
‫אמונה שכולנו נוכל לחלוק,‬
‫שאולי נוכל לבנות עתיד יחד בתקווה.‬
‫עתיד שבו נוכל לחיות בבטחה זה עם זה.‬
‫אבל...‬
‫זה לא כל כך קל או פשוט.‬
‫כי אנשים עדיין כואבים, והם עדיין כועסים.‬
‫איננו יכולים להתעלם מזה,‬
‫או להעמיד פנים שזה ייעלם.‬
‫איכשהו, אנחנו צריכים ‬ ‫לשאת את כל זה בליבנו בו זמנית.‬
‫עלינו להכיר בנטל של הכאב והאובדן,‬
‫אבל לפקוח את עינינו ולהרשות לעצמנו לקוות‬
‫ואולי לסלוח ולאהוב שוב.‬
‫עלינו לתת לילדים של ימינו ‬ ‫הזדמנות לחיות בעתיד של שלום.‬
‫כדי לתת להם את זה, ‬ ‫עלינו לשאת כאב ואהבה בליבנו בו זמנית.‬
‫התכוונו לנגן מוזיקת ריקודים במהלך החגיגות,‬
‫אבל אני כבר לא בטוח שזה ראוי.‬
‫למען האמת, המלך אזראן, אם תתיר זאת,‬
‫יש יצירה שהלחנתי ושאני רוצה לחלוק.‬
‫היא נקראת "שיר של אהבה ואובדן".‬
‫אני לא רוצח,‬
‫אבל אם את רוצה‬ ‫להחזיר את המטה הזה לבעליו האמיתיים,‬
‫את מהווה לעולם הזה‬ ‫סכנה גדולה יותר מכפי שאוכל להרשות.‬
‫את חייבת למות!‬
‫פולגר מורטי...‬
‫לא הייתה לי ברירה.‬
‫לא יכולתי לתת לו לפגוע בך.‬
‫בנשימותיי...‬
‫האחרונות.‬
‫אתה ילד נבון ומיוחד, אזראן.‬
‫כשדיברת,‬
‫הרגשתי כאילו שאתה יכול ‬ ‫לראות את הלב שלי ואת הכאב שלי.‬
‫והעובדה שאתה רואה אותם באמת,‬ ‫איכשהו הקלה עליהם.‬
‫התמלאתי תחושה של ריפוי.‬
‫ריילה?‬ ‫-שלום, אזראן.‬
‫לא ידעתי אם תרצה ‬ ‫לראות אותי שוב לאחר שעזבתי כפי שעזבתי.‬
‫אני כל כך מצטערת שאני...‬
‫התגעגעתי אלייך כל כך.‬
‫כולנו התגעגענו.‬
‫המטה של זיארד נגנב.‬
‫אני חושש שהמשמעות יכולה להיות רק אחת.‬
‫הכוכב שנפל חזר.‬
‫תרגום: שלמה ליברמן‬