‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫בפרקים הקודמים...‬
‫הוריי לא באמת מתים, ‬ ‫אבל הלוואי שהם היו מתים.‬
‫כשבני האנוש הרגו את מלך הדרקונים‬
‫שומרי הדרקון, ההורים שלי,‬
‫כשלו בתפקידם. הם ברחו.‬
‫אני כל כך מתביישת.‬
‫עליך להביא את החדשות האיומות ‬ ‫על מות הנסיכים.‬
‫מה אעשה, אם נמצא אותם בחיים?‬
‫אתה תדע מהו המעשה הנכון.‬
‫המלך אזראן, אורח הגיע.‬
‫המלך קייסף מניולנדיה, ‬ ‫בנו הבכור של המלך אהלינג.‬
‫הצבא שלי עומד מחוץ לחומותיך, ומוכן.‬
‫מה? לא!‬
‫קאטוליס לא תצא למלחמה.‬
‫אין צורך להשיב מתקפה.‬
‫נוכל לבחור בשלום.‬
‫אם לא תצא לפעולה נגד זאדיה,‬ ‫נכשלת כמלך.‬
‫- ספר שלישי: "שמש" -‬
‫- פרק שלישי: "רוח רפאים" - ‬
‫לא יאומן שאני כמעט בבית.‬
‫אני מאושרת ונרגשת...‬
‫אבל גם מפחדת.‬
‫את רק לחוצה.‬
‫כשיראו אותך ואת זים הקטנטן‬
‫אני בטוח שיעזרו לנו.‬
‫זהו! חמישה ברציפות.‬
‫החבר'ה האלה נערמים כל כך בקלות.‬
‫כשהאלפים יראו אותי עם זים, זה מילא.‬
‫אבל חברי החדש, בן האנוש, לא יתקבל בברכה.‬
‫אבל את יודעת מי יתקבל בברכה?‬
‫החבר האלף המקסים שלך.‬
‫אוי, לא.‬
‫בבקשה, לא.‬
‫היכוני להכיר את...‬
‫אלף קאלום!‬
‫נכון? אני אחד מאותם אלפי-יערות, עם ה...‬
‫עם הקרניים.‬
‫אתה אמור להיות אלף של דם אדמה?‬
‫רגע... התחפושת אינה מושלמת.‬
‫אהלן, אחי. אני אלף של דם אדמה.‬
‫חבריי הטובים ביותר הם עצים.‬
‫"אחי" זה "חבר" בשפת דם אדמה.‬
‫תני רביעייה.‬
‫למטה כדאי?‬
‫לא, סיימנו.‬
‫הנסיך קייסף, תודה שבאת.‬
‫מדוע קראת לי? שינית את דעתך?‬
‫לא.‬
‫אבל לאחר מה שאומר לך,‬ ‫יתכן שתשנה את דעתך.‬
‫נסה אותי.‬
‫קרו דברים קשים. אני יודע.‬
‫אבי איננו. אביך פצוע קשה.‬
‫אבל יש משהו שאינך יודע.‬
‫יש תקווה.‬
‫המלחמה החלה, כי זאדיה חשבה‬ ‫שהשמדנו את ביצת נסיך הדרקונים.‬
‫אבל זה לא קרה. נסיך הדרקונים חי.‬
‫והוא ממש מתוק, אגב.‬
‫אחי מחזיר אותו למלכת הדרקונים‬
‫בעזרתה של אלפית בשם ריילה.‬
‫כשמלכת הדרקונים תראה את הגור שלה,‬ ‫דעתה תשתנה.‬
‫יתכן שהשלום ישוב. עלינו רק להאמין.‬
‫אז מה דעתך?‬
‫אני חושב שאתה ילד קטן שתולה תקוות באגדות.‬
‫לא.‬
‫אין צורך לסלק אותי החוצה. סיימנו כאן.‬
‫הנסיך קייסף.‬
‫נוכל לשוחח?‬
‫האסירה האנושית מתקשרת בשפת ידיים כלשהי.‬
‫זו שפת הסימנים.‬
‫היא כנראה משתמשת בשפת הסימנים של קאטוליס.‬
‫תראי, לכל מחוז יש...‬ ‫-תוכלי לתרגם, או לא?‬
‫כן, כמובן.‬
‫הצטיינתי בלימודי לשונות.‬
‫למרות ששפת ידיים אינה נחשבת ללשון.‬
‫איך היית קוראת לזה? "אצבעשון"?‬
‫ברוכה הבאה ללאקס אוריאה, בת אנוש.‬
‫הגענו לכאן, זהו ביתי!‬ ‫-כאן?‬
‫לא, כלומר... אהבתי.‬
‫זה... צנוע.‬
‫זה מוסתר על ידי אשליה.‬
‫כדי להיכנס פנימה, אני מבצעת טקס מיוחד‬ ‫ורואה מעבר לכישוף.‬
‫זה כמו מפתח קסמים.‬
‫אז איך אני נכנס פנימה?‬
‫תשתמש במפתח שלי.‬
‫קדימה, זה קל. תעשה מה שאני עושה.‬
‫הנה זה, סילברגרוב.‬
‫וואו.‬
‫נכון שזה מדהים?‬
‫אני רוצה להראות לך הכול.‬
‫אתה רעב?‬
‫אקח אותך לאכול "הפתעת גרגרי ירח".‬
‫הפתעת גרגרי ירח? מה יש בזה?‬
‫אי אפשר לגלות מה יש ‬ ‫בהפתעת גרגרי ירח, קאלום.‬
‫אה, כן.‬
‫אראה לך היכן גדלתי, היכן למדתי, ו...‬
‫ריילה, משהו לא בסדר.‬
‫מה קרה?‬
‫אין להם פרצופים.‬
‫אוי, לא...‬
‫מה קורה? מה יש להם?‬
‫זה לא הם. זו אני.‬
‫אני...‬
‫רוח רפאים.‬
‫קום.‬
‫קום!‬
‫יש לך אורחים.‬
‫תצטרך להיראות ייצוגי.‬
‫ילדיי.‬
‫טוב לראותכם בריאים ושלמים.‬
‫מה קרה, אבא? למה אתה כאן?‬
‫ניסיתי לאחד את חמש הממלכות כנגד זאדיה.‬
‫המועצה חששה מכך שעברתי על כמה חוקים‬
‫לאורך הדרך.‬
‫אבל זה לא משנה.‬
‫הביצה. השגתם אותה?‬
‫היא כבר לא ביצה. היא בקעה.‬
‫היא בקעה?‬
‫הדרקון הזה יהיה היצור החזק בעולם‬
‫ונתתם לו לחזור לידי זאדיה?‬
‫אבל אבא, סורן כמעט מת!‬
‫זה לא משנה!‬
‫אבא?‬
‫איני מתכוון להיות אכזר.‬
‫אבל עלינו להתכונן לוויתורים,‬ ‫אפילו על מה שאוהבים.‬
‫הייתי מבקש שתבחרו בביצה על פני חיי,‬ ‫לו היה צורך.‬
‫אתם מבינים?‬
‫כל מה שאני עושה, וכל מה שאני מבקש מכם‬
‫זה לטובת עתיד האנושות.‬
‫לכן ביקשת מסורן להרוג את הנסיכים?‬
‫הלו?‬
‫מישהו?‬
‫אין טעם.‬
‫לא רואים אותי, אותך ואת זים,‬ ‫כי נכנסתם איתי.‬
‫לא הבנתי.‬
‫הם הפכו אותי לרוח.‬
‫זה כמו כישוף של גירוש.‬
‫זה קרה להוריי, כשהם נטשו את משמר הדרקון.‬
‫כעת זה קורה לי.‬
‫אבל לא ברחת משום דבר. ‬ ‫הם פשוט לא יודעים מה קרה.‬
‫כן, זו בוודאי טעות.‬
‫בוא. יש מישהו אחר שיבין.‬
‫אשחרר את האזיקים, כדי שתוכלי לדבר.‬
‫אל תעשי שום דבר טיפשי.‬
‫מה חיילייך האנושיים עשו בגבול זאדיה?‬
‫מה בני האנוש מתכננים?‬
‫אני מאבדת סבלנות.‬
‫תגידי משהו!‬
‫אבוי.‬
‫ובכן, מה היא אמרה?‬
‫אם הפענוח שלי נכון, והוא כך...‬
‫היא הציעה דרך יוצאת דופן שבה גופך‬ ‫יקבל לתוכו את חרבך.‬
‫את בוודאי חושבת שזה מצחיק.‬
‫זה סימן מקובל ל"כן".‬
‫נראה אם תשני את הגישה מול המלכה.‬
‫זוכר את רונאן, מנהיג המתנקשים?‬
‫נדמה לי. גבוה, מחודד, כיוון חץ אליי?‬
‫הוא נראה נחמד.‬
‫כשהוריי הצטרפו למשמר הדרקון‬
‫עברתי לגור עם רונאן ובעלו, את'רי.‬
‫הם היו החברים הטובים של הוריי,‬ ‫וטיפלו בי במשך שנים.‬
‫אנו נפגוש את את'רי.‬
‫הוא יוכל לראותך?‬
‫הוא לא יטיל כישוף. הוא תמיד האמין בי.‬
‫את'רי, זו אני!‬
‫אני כל כך שמחה שאתה כאן. חלה טעות.‬
‫הפכו אותי לרוח‬
‫אבל אתה חייב לומר להם שלא ברחתי.‬
‫את'רי?‬
‫הוד זוהרך.‬
‫תפסנו גנרלית אנושית בגבול שלנו‬
‫אבל היא מסרבת לשתף פעולה בחקירה.‬
‫היפטרי ממנה.‬
‫לא, את'רי. לא גם אתה.‬
‫זה לא הוגן.‬ ‫חייבת להיות דרך לקבל את תשומת לבו.‬
‫היי... את'רי, נכון?‬
‫לא נתת לריילה להסביר את עצמה.‬
‫קאלום, אין טעם.‬
‫תקשיב לי! ריילה אינה ראויה לזה!‬
‫נדמה לי שזה עבד.‬
‫ההשתקפות. הוא רואה אותי.‬
‫כן. אני כאן.‬
‫מופתע לראות את פניי?‬
‫הוא שומע אותך?‬
‫לא.‬
‫אבל הוא רואה מה אני מרגישה.‬
‫ריילה.‬
‫לפני שעזבת אמרתי לרונאן‬
‫שלבך טוב מדי למשימת התנקשות.‬
‫אני יודע שלא בגדת בהם מכוונת זדון.‬
‫אבל זה לא משנה.‬
‫הם אינם.‬
‫הוא איננו.‬
‫כי נטשת אותם.‬
‫תענה לי, אבא.‬
‫למה אמרת לסורן להרוג את הנסיכים?‬
‫היזהר.‬
‫אם תספר את האמת, תאבד אותה.‬
‫אתה תצטרך אותה בקרוב.‬
‫זה מה שחשבת, סורן?‬
‫קלאודיה.‬
‫באמת חשבת שאבקש ממנו לעשות דבר כזה?‬
‫את בוודאי יודעת שאחיך הוא...‬
‫מתבלבל בקלות.‬
‫רגע. אני יודע שאיני חכם, ‬ ‫אבל אני יודע מה אמרת.‬
‫באמת?‬
‫מה אתה זוכר?‬
‫אמרת לי לחזור עם בשורת מות הנסיכים.‬
‫אמרת שתאונות קורות כל הזמן.‬
‫סורן, הכנתי אותך לרע מכול.‬
‫ידעתי שיתכן שהם נקלעו לטרגדיה...‬ ‫-לא. ‬
‫אמרת שאני...‬
‫אדע לעשות את הדבר הנכון.‬
‫סורן.‬
‫אמרתי, "עשה את הדבר הנכון".‬
‫ואיכשהו שמעת, "להרוג את הנסיכים"?‬
‫זה מאכזב, בן. אפילו ממך.‬
‫קלאודיה, את מאמינה לי, נכון?‬
‫סור-בר, אני מאמינה שחשבת ששמעת, אבל....‬
‫ברור שעשית טעות.‬
‫יש לנו מזל ענק‬
‫שנכשלת במשימה שחשבת שקיבלת, מה?‬
‫וואו...‬
‫המכשף הגדול, ‬ ‫הבאתי מישהו שמעוניין לדבר איתך.‬
‫אני מבינה כעת.‬
‫הם לא שרדו.‬
‫אף אחד מהם.‬
‫רק אני.‬
‫איך את יודעת?‬
‫זה.‬
‫כשמתנקשים נשלחים למשימה מסוכנת‬
‫את'רי מכשף פרח לכל אחד מהם.‬
‫כל עוד המתנקש חי ונושם‬
‫הפרח שלו צף.‬
‫לבי יוצא עם הפרח הזה.‬
‫אל תדאג.‬
‫אני מבטיח שאשיב לך את לבך.‬
‫אז כשכולם שקעו, ושלך לא...‬
‫הם חשבו שברחתי.‬
‫בדיוק כמו הוריי.‬
‫אבל לא ברחת. הם טועים.‬
‫זה משנה?‬
‫אם אין בה שימוש...‬
‫תיפטרי ממנה.‬
‫היא חסרת ערך.‬
‫היא לא חסרת ערך.‬
‫היא אמנם בת אנוש, אבל היא לחמה באומץ‬
‫והיא התייחסה אליי, האויבת שלה, ‬ ‫בכבוד לוחמים.‬
‫האם לא נעשה כמוה?‬
‫הו, אחותי הקטנה והמתוקה.‬
‫אם את באמת מאמינה שהיא כל כך מיוחדת...‬
‫נניח לאור לקבוע את גורלה.‬
‫לא. את חייבת להסתכל.‬
‫עלייך להסתכל!‬
‫אם תרצי לחיות, הביטי אל האור.‬
‫בת אנוש עם לב טהור.‬
‫כמה מקורי.‬
‫קחי אותה.‬
‫תודה, אחות.‬
‫תיהני מחיית המחמד.‬
‫אחזי בידי.‬
‫הנה את.‬
‫מעולם לא הייתי חזק כמו כולם.‬
‫זה יפר את הכישוף לרגע, אבל לא אתן לך ללכת‬
‫מבלי לראותך בפעם האחרונה.‬
‫איני מבין, ריילה. איך יכולת לנטוש אותם?‬
‫אכזבתי אותם.‬
‫באשמתי גילו אותנו.‬
‫אבל לא ברחתי.‬
‫את'רי, מצאנו משהו. קאלום, תראה לו.‬
‫אני אלף של דם אדמה וחבר של ריילה! ‬ ‫"עצים מאוד".‬
‫"עצים" גם לי.‬ ‫-אל תעודד אותו.‬
‫מצאנו את נסיך הדרקון.‬
‫הביצה לא הושמדה.‬
‫ידעתי שאם ניקח אותו הביתה, לאמו‬
‫יהיה סיכוי לשלום.‬
‫זה נס. אני לא מאמין.‬
‫אבל ריילה, את צריכה לדעת‬ ‫שמלכת הדרקונים גוססת.‬
‫מאז מות בן זוגה, היא נפלה למשכב.‬
‫אנו חייבים להגיע אליה. זו הדרך היחידה.‬
‫רכיבה מהירה מהליכה. ‬
‫אשלח הודעה למלכת הדרקונים.‬
‫אם היא תדע שבנה חי, היא תחזיק מעמד.‬
‫את'רי...‬
‫אוכל לשוב הביתה אי פעם?‬
‫אני לא יודע.‬
‫זו אבן ירח אמיתית.‬
‫נתתי אבן תואמת לרונאן ואמרתי...‬
‫"אהבתי תהיה עמך, גם אם הירח לא".‬
‫שלום, ריילה.‬
‫רונאן, בפעם האחרונה שהכנתי לך כזה...‬
‫זה נשא מסר של מוות.‬
‫אבל החץ הזה...‬
‫יישא מסר של חיים.‬
‫תרגום כתוביות: ליאת בר-און‬