‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫בפרקים הקודמים...‬
‫לא אלך איתך לזאדיה.‬
‫עליי לשאת באחריות שלי.‬
‫כעת אני מלך, ועליי לשוב הביתה.‬
‫יתכן שאעזור לעולם מכס המלכות.‬
‫אעשה הכול כדי לעצור את המלחמה.‬
‫הנה זה, קאלום.‬
‫זאדיה!‬
‫סורן.‬
‫מה אבא ביקש ממך לעשות?‬
‫לחסל את הנסיכים.‬
‫- ספר שלישי: "שמש" -‬
‫- פרק שני: "הכתר" -‬
‫הם בוודאי הגיעו לזאדיה.‬
‫יום יבוא ונגיע לשם.‬
‫אולי איני מוכן לזה, בייט.‬
‫לא יאמן!‬
‫זה מטורף, ריילה.‬ ‫הכול קורן באנרגיה קדמונית.‬
‫כן, זו זאדיה.‬ ‫-רגע.‬
‫מה?‬
‫את צוחקת עליי. את צוחקת עליי!‬
‫אדמת קסמים? מה?‬
‫שמור את התדהמה הנלהבת הזו לאחר כך.‬
‫אנו עדיין במשימה.‬
‫אקח אותך לביתי.‬
‫האלפים יעזרו לנו לקחת את זים‬ ‫למלכת הדרקונים במהירות.‬
‫ו...‬
‫אם נגיע הביתה עד הערב, אראה לך משהו מיוחד.‬
‫באמת? מה זה?‬
‫זו הפתעה.‬
‫אתה בבית כעת, זים.‬
‫אוכל להציע להוד מעלתו עוגיות ריבה טריות?‬
‫באמת? זה בסדר?‬
‫בטח.‬ ‫-המלך דורש עוגיית ריבה.‬
‫כמובן!‬
‫אפשר עוד אחת?‬
‫המלך מבקש עוד עוגיית ריבה!‬
‫אינך חייב לחזור על דבריי.‬ ‫-המלך מבקש שתפסיק לחזור על דבריו.‬
‫הבנתי ברגע שאמרתי.‬
‫תקבל כמה עוגיות שתרצה.‬
‫קורבוס!‬
‫ארזת לקראת המסע לכס המלכות?‬
‫תרצה עוגיית ריבה?‬
‫לא, תודה.‬
‫אל תדאג, נקבל כמה שנרצה!‬
‫לא דאגתי.‬
‫בוקר טוב, המלך אזראן.‬
‫במפגשי המועצה העליונה נוכחת המועצה עצמה‬
‫ואנשי אבטחה הכרחיים, ותו לא.‬
‫אלא אם זו בקשה ספציפית של המלך.‬
‫ובכן, אני...‬
‫אני מבקש מקורבוס לבוא.‬
‫ספציפית.‬
‫זה מקובל.‬
‫ובכן, מה נעשה כעת?‬
‫המשימה הראשונה היא לעבור על הודעות‬
‫שהתקבלו בממלכה.‬
‫לורד עורב.‬
‫לורד עורב!‬
‫מצטער, לורד עורב לא נמצא כאן.‬ ‫הוא בחופשה היום.‬
‫ומי אתה?‬
‫מאסטר עורב.‬
‫זה דומה. מעין הסגן שלו.‬
‫אם לורד עורב ימות, או לא יהיה כשיר...‬
‫בסדר, כן. נדמה לי שהבנו.‬ ‫תוכל להקריא למלך את ההודעות?‬
‫זה קטן. בטח אין המון דברים, נכון?‬
‫יש לך 417 הודעות שלא נקראו.‬
‫הוד מעלתך, אם זה רצון המלך,‬
‫נוכל להתחיל בהודעות הדחופות.‬
‫זה אכן רצוני.‬
‫זה מקובל.‬
‫זה משמיע מוזיקה!‬
‫כן, זו "חינגנית".‬
‫ריילה, את לוחצת עלינו להתקדם מהר מדי.‬
‫יש פתגם של בני אנוש.‬ ‫"לפעמים צריך לעצור ולהריח את הוורדים".‬
‫או להאזין להם, משהו כזה.‬
‫אולי אתה צודק, קאלום.‬
‫האם ידעת שיש פרח בזאדיה‬
‫שניחוחו מדהים מכל דבר בממלכות בני האנוש?‬
‫קדימה, עצור ותריח את זה.‬
‫מה זה היה?‬
‫יש קוראים להם "שושני הנפיחות",‬ ‫"צבעוניכס", "וינקה מסריחה".‬
‫יש להם שמות רבים.‬
‫אבל בסופו של יום, זה פרח פלוצים.‬
‫זים, לא!‬
‫זה יותר גרוע.‬
‫הלוואי שאז היה מריח את זה.‬
‫הוא היה נהנה.‬
‫אבוי.‬
‫מה קרה?‬
‫לא נוח לי להקריא את זה בקול.‬
‫ובכן, תוכל לסכם?‬
‫היו כמה אירועים קשים.‬
‫אולי נמתין לשובו של לורד עורב, והוא...‬ ‫-תן לי את זה.‬
‫כאן מתוארים אותם...‬
‫אירועים קשים.‬
‫התנקשויות.‬ ‫-מה?‬
‫היו מתקפות בממלכות אחרות.‬
‫מתקפות מוצלחות.‬
‫מה?‬ ‫-המלך פלוריאן והמלכה פרידה מתים.‬
‫המלך אהלינג נפצע קשה.‬
‫נראה שזאדיה מנהלת מלחמה על האנושות כולה.‬
‫אנו באמצע דיון חשוב.‬
‫עצרנו שני בוגדים.‬
‫אנו זקוקים להחלטת המלך.‬
‫כיצד נרד?‬
‫כדי לרדת, עלינו לעלות.‬
‫וואו.‬
‫זה בוודאי העץ הגדול בעולם!‬
‫איך הוא נקרא?‬
‫עץ.‬
‫קדימה, עולים.‬
‫מה קורה פה?‬
‫למה הם קשורים?‬
‫הוד מעלתך, הם הילדים של לורד וירן.‬ ‫-אז מה?‬
‫המכשף הגדול בכלא, בעוון בגידה.‬
‫אנו חושדים שהם היו מעורבים במזימה שלו.‬
‫לא, אתם טועים.‬
‫כשאבא שלח אותנו לנסיכים...‬ ‫-וירן שלח אתכם לנסיכים?‬
‫"שלח" זו מילה חזקה.‬
‫הנקודה היא שהוא רצה שנציל את הנסיכים,‬ ‫לא נהרוג אותם.‬
‫להרוג אותם? מי דיבר על הריגת הנסיכים?‬
‫אף אחד. זה מה שאני אומרת. או לא אומרת.‬
‫סורן, עזור לי. תגיד להם שלא עשינו כל רע.‬
‫המלך אזראן, צריך לכלוא אותם. תן את הפקודה.‬
‫אבל...‬
‫אני לא יודע מה הם ניסו לעשות.‬
‫אזראן, בבקשה. דיברנו על זה.‬
‫שקט!‬
‫מלכי, אתה צריך להחליט.‬
‫טוב, אבל תנו להם לנוח, עד שאחליט.‬
‫תנו להם אוכל.‬
‫תודה, אזראן.‬
‫זו טעות.‬
‫הם מסוכנים מדי.‬
‫אינך יכול לשחרר אותם.‬ ‫-בסדר. השאירו את השלשלאות.‬
‫עד שאגיע להחלטה.‬
‫אני מצטער.‬
‫כמה זמן יחזיקו בנו כך?‬
‫אנו אסירים בביתנו!‬
‫ובכן, לפחות יש לנו לחם.‬
‫יתנו לנו לחם בצינוק, נכון?‬
‫לא נלך לצינוק, סורן.‬
‫לא עשינו כל רע.‬
‫קלאודיה, אמרתי לך.‬
‫אבא רצה שאהרוג את הנסיכים,‬ ‫אז אנו אשמים.‬
‫לפחות אני אשם.‬
‫לא, אתה לא.‬
‫יתכן שלא הבנת נכון,‬
‫או לא זכרת נכון, או לא הקשבת.‬
‫אבל אין מצב שאבא אמר לך לעשות זאת.‬
‫זה כבר לא משנה.‬
‫אבא בכלא, וכולם אומרים לאזראן ‬ ‫שגם אנחנו אשמים.‬
‫אזראן חושב בעצמו.‬
‫הוא יבין את הבעיה ויעשה את הדבר הנכון.‬
‫למה עשית ערמות של לחם?‬
‫זה כריך לחם.‬
‫המלך אזראן, אורח הגיע.‬
‫הנסיך קייסף מניולנדיה,‬ ‫בנו הבכור של המלך אהלינג.‬
‫הנסיך קייסף, שמעתי מה קרה לאביך.‬
‫צר לי מאוד.‬
‫תודה לך על תנחומיך.‬
‫האובדן של אביך שבר את לבי.‬
‫אבל העיקר שאנו כאן עכשיו.‬
‫כן. אני שמח לפגוש אותך.‬
‫הצבא שלי עומד מחוץ לחומותיך, ומוכן.‬
‫מוכן? מה זאת אומרת?‬
‫סלח לי...‬
‫לפני שבוע המשנה שלך קרא לנו ‬ ‫להתאחד כנגד האיום מזאדיה.‬
‫אני לא יודע.‬
‫זאדיה תקפה את ממלכות בני האנוש. את כולנו!‬
‫חייבת להיות תגובה תואמת.‬
‫מצטער, אבל אני די חדש בזה.‬
‫לא ממש הבנתי את הכוונה שלך. ‬ ‫איזו מין תגובה?‬
‫מלחמה.‬
‫מה? לא!‬
‫תושבי ממלכות בני האנוש וזאדיה רוצים שלום!‬
‫אני מפספס משהו?‬
‫למה הילד הוא מלך?‬
‫לא אוכל לדבר עם יועץ מבוגר?‬ ‫-אני כאן. תוכל לדבר איתי.‬
‫אם לא תצא לפעולה נגד זאדיה,‬ ‫נכשלת כמלך.‬
‫ונכשלת כבן.‬
‫מספיק!‬
‫אין ביניכם הסכמה,‬ ‫אבל אתה בחצר המלך אזראן.‬
‫מי אתה שתפריע לדיון המלכותי?‬
‫אני קורבוס.‬
‫זומנתי באופן ספציפי.‬
‫אני בטוח שלאחר שהמלך אזראן‬ ‫יקבל ייעוץ נאות‬
‫הוא יעשה את הבחירה הנכונה.‬
‫אשאר בקאטוליס ואמתין להחלטתך.‬
‫היכון, החזק חזק.‬
‫את בטוחה שזה לא מסוכן?‬ ‫-כל עוד תחזיק חזק.‬
‫מצטער, לא התכוונתי.‬ ‫-זה בסדר.‬
‫היו טלטולים בדרך.‬
‫אוכל להצטרף?‬
‫בטח.‬
‫שבי.‬
‫שמתי לב שאינך חובש אותו.‬
‫חובש מה?‬
‫אזראן, הכתר הוא נטל כבד מאוד.‬
‫יש התרחשויות רבות.‬
‫איני יודע מה לעשות.‬
‫אל תתבייש אם אינך מוכן.‬
‫איש לא מאשים אותך בכך שאתה ילד.‬
‫אני מרגיש שאכזבתי את כולם.‬
‫יתכן שיש דרך החוצה.‬ ‫-מה?‬
‫אתה מוקף באנשים מוכשרים‬
‫שיעמדו בנטל המלוכה לכמה שנים, כשאתה...‬
‫תתמקד בגדילתך.‬
‫כלומר, משנה למלך?‬
‫כן.‬
‫אדם שבו אתה בוטח. אתה תבחר בו.‬
‫למספר שנים.‬
‫הכתר ימתין לך כאן, כשתהיה מוכן.‬
‫רק... תחשוב על כך.‬
‫זה נטל עצום.‬
‫מה אתה אומר, בייט? תהיה המשנה שלי?‬
‫אני מסכים. תהיה רודן.‬
‫הגענו בדיוק בזמן.‬
‫אז... מה רצית להראות לי?‬
‫טיילתי באחו הזה בילדותי.‬
‫הייתי מבלה שעות לבדי,‬
‫טיילתי ומצאתי חברים מכל מיני צבעים.‬
‫חברים?‬
‫מה זה?‬
‫זה "קוצוני"!‬
‫הם כל כך מתוקים!‬
‫תראה, הם נדבקים זה לזה.‬ ‫ידעתי שתאהב אותם.‬
‫אני מת עליהם.‬
‫זה נחמד.‬
‫לא, באמת. הלוק הזה מתאים לך.‬
‫היי, הדברים האלה יורדים, נכון?‬
‫האם חשבת על מה שדיברנו?‬
‫אכן.‬
‫ויש לי מה לומר.‬
‫כולכם הכרתם את הארו כמלך נהדר.‬
‫הוא היה מנהיג, לוחם וגיבור. ‬
‫לי הוא היה אבא.‬
‫הוא אהב אותי, את אחי ואת אמנו.‬
‫לפעמים הוא סיפר בדיחות גרועות.‬
‫לא ראיתי את כל מה שהוא עשה כמלך...‬
‫אבל אני יודע שאבי נאלץ לעשות החלטות קשות.‬
‫אני רק ילד.‬
‫לא נלחמתי בקרבות.‬
‫לא קראתי הרבה ספרי הגות.‬
‫לא עברתי את הדברים שהפכו את אבי‬ ‫למלך שהוא היה.‬
‫אז החלטתי...‬
‫שאני לא צריך להיות המלך שהיה אבי.‬
‫אבי החליט להמשיך בקרבות‬ ‫שהחלו מאות שנים לפני שנולד...‬
‫כדי להעניש אויבים על פשעים של הוריהם.‬
‫איני רוצה להיות מלך כזה.‬
‫שחררו אותם לחופשי.‬
‫סורן וקלאודיה לא ישלמו ‬ ‫על הטעויות של אביהם.‬
‫אבל הוד מעלתך, הם פושעים!‬
‫הסירו את השלשלאות.‬
‫קאטוליס לא תצא למלחמה.‬
‫אני מצטער על מה שקרה לאביכם,‬ ‫ועל מה שקרה לאבי.‬
‫אבל אין צורך בנקמה.‬
‫אין צורך להשיב מתקפה.‬
‫נוכל לבחור בשלום.‬
‫המלך אזראן, אני מעריכה את אומץ לבך.‬
‫אבל השלום דורש כוח, בדיוק כמו מלחמה.‬
‫אתה מוכן להגן עליו?‬
‫כן.‬
‫בהחלט.‬
‫תרגום כתוביות: ליאת בר-און‬