Hali!y
- Gyorsan, Robin! - Megvan.
- Kapd el! - Öld meg!
Basszus!
Ez az! Gyertek!
Gyerünk már!
- Kérlek! - Nancy vigyázz, mögötted!
- Jézusom! Nancy! - Szedd le rólam, Robin!
Szedd le!
Megvan…
Az istenit! Basszus!
Engedd el!
Gyere csak!
- Ne! - Kapd el!
- Nancy! - Menj a pokolba!
Gyerünk már, te szarházi!
Dögölj már meg! Gyerünk!
- Steve! - Jézusom!
- Steve, te jó ég… - Jézusom!
Jól vagy?
Kiharaptak belőlem egy darabot.
Ezt leszámítva soha jobban.
Szerintetek veszettek a denevérek?
Micsoda?
A veszettség a legnagyobb félelmem.
Minél előbb dokihoz kell vinnünk,
mert ha tüneteid lesznek, már késő. Addigra halott vagy.
Annyira nincsenek sokan.
Elbírunk velük.
Ugye?
Mit is mondtál?
Gyerünk, az erdőbe!
Remek!
Megint futni kell.
A NETFLIX SOROZATA
HETEDIK FEJEZET: MÉSZÁRLÁS A HAWKINS LABORBAN
Hogy aludt, Mr. Wallace?
Átgondolta az álláspontját?
Hol van a lány?
Adjunk még gondolkodási időt?
Gyerünk!
Ne, várjon! Kérem!
Kérem!
Ne öljék meg a lányt!
Ígérje meg!
Kifutunk az időből, Martin. Hawkins kifut az időből.
Tudom, mi forog kockán.
Ezt néha nehéz elhinni.
Talán csak ezért teszed mindezt, mert hiányzik az apa-lánya program.
Mindent megadtam, amit kértél.
Szembementem az elveimmel, veszélybe sodortam magamat és a családomat.
Mindezt azért, mert azt mondtad, ez működni fog, és nincs más megoldás.
De nincs semmiféle előrelépés, Martin.
Tudod, mit látok?
Egy rémült, traumatizált kislányt.
Hurrá!
Valójában visszafejlődsz, Tizenegyes.
Visszafejlődtél.
Tizenegyes, nézz rám!
Nézz rám!
Tudom, hogy félsz.
Megijeszt, amit láttál.
De pont ez a félelem tart vissza.
Ha azt akarod, hogy a Nina hasson,
nem bujkálhatsz a félelemtől, hiába félsz tőle.
Láttam, mit tettem.
Egy szörnyeteg vagyok.
Szörnyetegekről és szuperhősökről beszélsz.
Ők csak legendákban és mesékben léteznek.
A valóság ritkán ilyen egyszerű.
Az embereket nehéz beskatulyázni.
Csak akkor lehetünk teljesek, ha szembenézünk magunkkal,
a jóval és a rosszal is.
És ha nem akarok teljes lenni?
Az is egy döntés.
A te döntésed.
Az ajtó mindig nyitva áll.
Ez a hely nem egy börtön.
Ez az.
Egyszer már megbíztál bennem.
Kérlek, bízz meg újra!
Utazz vissza velem a múltba, még egyszer utoljára.
Ne bujkálj tovább, Tizenegyes!
Mit tettél?
AZ AMERIKAI KORMÁNY TULAJDONA BIZALMAS
Hány hónapot ugrottál át?
Eredményeket akartál.
Most megkapod.
Akkor mit kerestetek a tónál?
- Ez bony… - Csak sétáltunk egyet.
Sétáltatok?
Este 9-kor?
A tóhoz.
Mi csak úszni akartunk.
Éjszakai fürdőzés.
Dusty!
Valakit megöltek ott!
Erre csak akkor jöttünk rá, amikor odaértünk.
Ezért nem fürödtünk.
Nancy is veletek ment?
- Nem. - Igen.
Nem tudjuk.
Ott volt.
Aztán elment.
- Kicsit zavaros. - Maguk akkor értek oda.
Játékból kellett mondanom, amit mondtam.
Igen.
- A gyilkosról. - Mázli, hogy nem lőttek le.
Beszéltetek Eddie-vel?
Azzal az őrült gyilkossal?
Jézusom, dehogyis!
- Nem. Ki van zárva. - Nem tudunk róla semmit.
- Alig ismerjük. - Kit?
Ezt a baromságot!
- Erica! - Ugye tudjátok, hogy hazudnak?
Mint a vízfolyás.
- Erica! - Ez tény.
Hazudsz a rendőröknek, Dusty?
- Nem. - Hazudni egy rendőrnek bűntett, fiam.
- Nem hazudok. - Mintha könyvből olvasnák!
Fenyegessék meg őket egy kis börtönnel!
- Oké… - Börtönbe küldené őket?
- Ez nagyon komoly. - Nem úgy értette.
- Erre semmi szükség. - Egyetértek.
- Pofa be! - Istenem!
Csendet!
Jézusom!
Próbáljunk meg egy kifinomultabb módszert!
Egyesével válaszoljanak!
Veled kezdjük.
- Micsoda? Miért én? - Gyere velem!
Nem is vagyok a Pokol Tüze tagja.
Megbilincseljelek?
Állj fel!
Mozgás!
Nyomás!
Jól van.
- Ez kevésen múlott. - Igen.
Túl kevésen.
Basszus!
Steve?
- Jézusom! - Jól vagyok.
Nem, nagyon vérzik a sebed.
Gyere, ülj le, jó?
Rendben.
Jól van.
A jó hír, hogy az erőtlenség nem a veszettség egyik tünete.
De ha hallucinációid lesznek, vagy izomgörcseid,
vagy agresszívnek érzed magad, és meg akarsz ütni, szólj!
- Robin. - Igen?
Meg akarlak ütni.
A humorérzéked még megvan, ez jó jel.
Igen.
Rendben.
- Mehet? - Igen. Essünk túl rajta!
Bocs.
Semmi baj.
Túl szoros?
- Nem, így jó. - Jól van.
Rendben.
Kösz.
Igen.
Szóval ez itt Hawkins, csak szörnyekkel és ijesztő cuccokkal?
Nagyjából.
Vigyázz az indákkal! Kollektív tudatuk van.
Az meg mi?
Az összes csúszó-mászó itt
mintha egy lennének.
Ha rálépsz egy indára, egy denevérre lépsz, Vecnára lépsz.
Basszus!
De az embereket leszámítva minden itt van a mi világunkból.
Ha jól értem, igen.
Akkor elvileg elmehetünk a rendőrőrsre,
és elhozzuk a fegyvereket és gránátokat, hogy végezzünk a kaput védő denevérekkel.
Szerintem a rendőrségnek nincsenek gránátjai.
De fegyverük igen.
Azért nem kell elmennünk odáig.
Nekem is vannak fegyvereim a hálóban.
Neked, Nancy Wheelernek
több fegyvered is van a hálódban?
Csupa meglepetés a lány!
Van egy Makarovom és egy revolverem.
Azzal majdnem lelőttél.
Mert majdnem megérdemelted.
Ne pucérkodj, haver!
Jól jönnének azok a fegyverek.
Szerintem is.
Mire várunk?
Tudod, elég nagy őrültségre készülünk.
Még a te mércéddel is, amerikai.
Igen?
Most mik az esélyeink?
Szerintem…
ezer az egyhez.
Ha meg is öljük a szörnyet, meg kell szöknünk.
Ha nem jön össze,
nem fognak megkegyelmezni nekünk.
Egyből lenőnek.
Szörnygyilkosként halnánk meg.
Legenda leszel.
De attól még áruló, ne felejtsd el!
A szörnygyilkos erősebb.
De Mihail biztosan büszke lesz az apjára.
Mihail?
Nem.
Az ő szemében már nem tudok jót tenni.
Azt mondaná, hogy biztos a kopasz amerikai ölte meg a szörnyet.
Kötekedős korban van?
Igen, abban.
Ugyanez van nálad is?
Az új lányoddal?
Legutoljára Tizi szóba se akart állni velem.
Útban voltam neki.
De szerintem az ő korában én is ilyen voltam apámmal.
Pontosan ilyen.
Belénk van programozva, hogy elutasítsuk az apánkat.
Így tudunk továbblépni.
Önállóak lenni.
Remélem, Tizi is ezt csinálja.
Önállósodik.
De akkor is…
Aggódik az ember.
Egy szülőnek természetes aggódni a gyerekéért, nem?
De.
De Tizi életében semmi sem természetes.
Az a rémség,
az a szörnyeteg
része valaminek, ami Tizire vadászik, hogy megölje.
Nem értem.
Őszintén szólva, én sem.
Csak azt tudom, hogy ez az izé nem kéne, hogy itt legyen. Meghalt.
Ha életben van, akkor nincs vége a harcnak.
Azt hittem, azért kerültem ide, hogy megfizessek azért, amit tettem.
De talán más oka van.
Talán…
talán segíthetek Tizinek.
Ha belehalok is.
Erős a hited, amerikai.
A hitem nem tudom.
De talán imádkozom egyet.
Mert ha látni akarjuk újra Tizit és Mihailt,
te meg én…
akkor csodára lesz szükségünk.
Segíthetek, elvtárs?
Jurij Iszmajlov vagyok.
Helló!
Az igazgató már vár.
Különleges küldeményt hoztam.
Ritka exportcikk Amerikából.
Oké.
Próbálj meg nem pislogni!
Fáj még a fejed?
Nem volt hányingered?
És az emlékezeted?
Emlékszel már, hogy mi történt?
Talán valaki segíthet visszaemlékezni.
Jó?
Jó reggelt, gyerekek!
Jó reggelt, Papa!
Ma a szabályokról fogunk tanulni.
Van, aki ezt már mind tudja.
De van, akire ráfér az ismétlés.
Tizenegyes, lépj ki a sorból!
Tegnap este Tizenegyes agyrázkódást kapott
amikor egyedül volt a szivárványszobában.
Azt állítja, nem emlékszik, mi történt.
De az ilyen sérülések nem maguktól keletkeznek.
Valaki tette ezt vele.
Valaki közületek.
Halljam,
ki mondja el, mi történt?
Biztosan elesett.
Elesett?
Tudod, milyen, Papa.
Ügyetlen.
Buta.
Tizenegyes, visszaállhatsz.
Kettes, lépj ki a sorból!
Nyakörvet rá!
Köszönöm.
Azt gondolod, hogy a tehetséged miatt
rád nem vonatkoznak a szabályok?
Nem, Papa.
Szerinted rád más szabályok vonatkoznak,
mint a testvéreidre?
Nem, Papa.
Akkor miért támadtál rá Tizenegyesre?
- Ezt ő mondta? - Ki kérdezhet itt? Te vagy én?
Megtámadtad Tizenegyest?
Ha ezt mondta, akkor hazudik.
Papa, kérlek, higgy nekem!
Papa, kérlek!
Hazudik…
Jól van.
Nekifutunk újra?
Mi történt?
Baleset volt.
Nem lehetett volna egy kicsit kevésbé ijesztő úton menni?
Már nem vagyunk messze.
Ne aggódj!
Eddie!
Eddie! Hé!
Figyelj, én…
Meg akartam köszönni.
Megmentetted az életemet.
Dehogy, te mentetted meg magad.
Olyan voltál, mint Ozzy.
Ozzy?
Beleharaptál egy denevérbe.
Ozzy Osbourne?
Black Sabbath?
Leharapta egy denevér fejét koncert közben.
- Nem. - Mindegy.
Csak annyi, hogy nagyon menő voltál.
Kösz.
Henderson hangsúlyozta, hogy kemény fickó vagy.
- Ezt mondta? - Persze!
Rajong érted, haver.
Nem is sejted. Őszintén szólva elég idegesítő.
Nem is tudom, miért érdekel, hogy mit gondol,
de egész féltékeny voltam rád, Steve.
Nem tudtam elfogadni, hogy Steve Harrington
valójában
jó fej.
Gazdag szülők, népszerű, a lányok kedvence és mégsem hülye?
Ez elképzelhetetlen.
Szembe megy az univerzum szabályaival
és a Munson doktrinával.
Még mindig rohadt féltékeny vagyok.
Épp ezért sose ugrottam volna utánad a tóba.
Legalábbis
normális körülmények között nem.
Ki van zárva.
A D&D-n kívül nem vagyok hős.
Ha veszélyt látok, fejvesztve menekülök.
Legalábbis a hét eseményei alapján.
- Légy elnézőbb magaddal! - Figyelj!
Csak azért vagyok itt, mert a lányok egyből utánad ugrottak.
Szégyelltem egyedül a csónakban maradni.
Wheeler egy másodpercet se habozott.
Egy másodpercet sem.
Egyből beugrott.
Nem tudom, mi történt köztetek,
de a helyedben
én visszaszerezném őt.
Mert az ott
az igaz szerelem legbiztosabb jele volt,
ami a cinikus életem során láttam.
Jézusom!
Megint kezdődik.
A veszettség után a földrengéseket utálom a legjobban.
Így is elég bizonytalan lábakon állok már.
Nancy!
Hova mész?
Nancy!
Gyerünk!
Steve, hallasz?
Nancy? Robin?
Itt Dustin. Hol vagytok?
Elcsíptek minket a zsernyákok. Ismétlem, elcsíptek minket.
Vétel!
Basszus!
- Fogadjunk ügyvédet? - Nem, még nem kell.
Elvileg nem tettek semmi rosszat.
És ha mégis?
- Na? - Semmi.
- Szerinted átmentek… - A Watergate-en?
Nélkülünk? Terv és fegyver nélkül?
- Az hülyeség lenne. - Igen.
Elbújtak a törvény elől.
„A törvény elől”?
Mi ez, valami western?
A Buta és a Csúf?
Indítsunk hajtóvadászatot?
- Lóháton megyünk? - Erica!
Kérlek, menj el!
Elmondom, mi van.
Vagy elárulod, mi történt,
vagy elmondom Dustinnak, mi van az ágyad alatt.
- Azt ne! - Akkor beszélj, cowboy!
- Mi van az ágyad alatt? - Semmi.
Undorító?
- Tízes skálán? - Száz.
- Száz? - Jól van.
A gyilkos egy varázsló az Átfordított Világból.
A keresésére indultunk, de nem jutunk át az Átfordított Világba.
Legalábbis azt hittük, míg találtunk egy kaput a tóban.
Azért voltunk ott, amikor a hülye zsaruk elkaptak.
És ha bárkinek beszélsz erről,
és itt anyára
apára
és Tinára gondolok…
Főleg Tinára.
Én…
megfojtalak
álmomban.
Megértetted?
Erica?
Vetted
az
adást?
A megfojtást értem, a többit nem igazán.
Miért nyitottak kaput a tóban?
- Mi? - A komcsik.
- Ezt nem ők tették. - Akkor ki?
- Senki. - Magától kinyílt a kapu?
Fogalmad sincs, miről beszélsz.
Ez igaz, de mégis jogos a kérdése.
Hogy nyílt ki a Watergate?
Eddig csak két kaput nyitottak meg. Az egyiket Tizi, a másikat a komcsik.
De ez most nem az ő művük…
Basszus!
Várj!
Mi van?
Egy dolgot sosem értettünk.
Azt, hogy Vecna miért gyilkol.
Mi az indítéka?
Miért gyilkol tiniket véletlenszerűen?
Túl prózai.
És hogy jön a képbe az Elmenyúzó?
Lehet, ez az.
Ez a válasz.
Mi a válasz?
Biztos jó a víz?
- Van kóla, Sprite, Dr. Pepper. - Egy kólát kérek.
Hallgassátok végig!
Tizi hogy nyitotta meg az Anyakaput?
Kapcsolatba lépett a Demogorgonnal.
Az elméjével, igen. Akárcsak…
- Vecna, amikor varázsol. - Pontosan.
Mi van, ha a gyilkosságokkal
nem egyszerűen megöli őket,
hanem kapcsolatba lép az áldozataival?
És ez a kapcsolat elég erős ahhoz, hogy átszakítsa az idő és tér szövetét.
Újabb kapukat nyit.
Bingó!
Vettem. Még Wheeleréknél vagyunk.
- Miért nyit kapukat? - Hogy elfoglalja a világot.
Ki akarta még ugyanezt tenni?
Az Elmenyúzó.
A Demogorgon csak egy gyalog volt,
de Vecna egy ötcsillagos tábornok.
Egy tábornok, aki képes kapukat nyitni.
- Azt a kurva! - Azt a kurva!
Azt a kurva, nem értek semmit!
Az Anyakapunál elvesztettem a fonalat. Kezdd elölről!
Valójában nem a komcsik építették.
És mire van az óriási lézer?
Basszus!
Ideje lenne takarítani, Wheeler.
Gyerünk, nem akarok túl sokáig itt maradni.
És ez a kapcsolat elég erős ahhoz, hogy átszakítsa az idő és tér szövetét.
Ez nem fegyver.
Elég hegyes a sarka,
de én inkább valami halálosabbra gondoltam.
- Nem értem. - Talán máshová raktad.
A húgom miatt tudom, hol tartom a pisztolyaimat.
Ezt a cipőt évekkel ezelőtt kidobtam.
KÉMIA MI HATÁROZ MEG EGY ELEMET
Úristen, hány kártyát írtál?
Azt mondtad, segítesz.
A tanulás tényleg fontos, de talán ráér, ha már visszaértünk?
Ez a másodéves kémia.
Ez a régi tapétám!
Ezt a tükröt már eladtam.
És neked
nem kéne itt lenned.
Két éve odaadtalak az unokahúgomnak, Joannának.
1983. NOV. 6. STEVE-VEL KIBÉKÜLTÜNK BARB TUD RÓLUNK
Mi az?
Nancy? Megijesztesz.
Azért nincsenek itt a pisztolyok,
mert még nem léteznek.
Nem…
léteznek?
A naplónak tele kellene lennie, de nincs.
Az utolsó bejegyzés 1983. november 6.-ai.
Will eltűnésének napja.
Aznap nyílt ki a kapu.
A múltban vagyunk.
Dustin!
Hallasz engem? Dustin!
Hahó!
- Talán mégis veszett. - Hahó!
Mit csinálsz?
Hahó!
Henderson itt van. Az a kis szaros itt van.
A falakban van. Hallgassátok!
Dustin!
Dustin! Hallasz engem?
És eljutunk a kérdéshez, amit feltettél.
Hogy lehet egy kapu a tóban?
Nézzük! Mi a közös Tizenegyesben és Vecnában?
Dustin!
- Dustin? - Dustin!
Ez a kölyök nem hall minket, vagy egy seggfej.
- Will megtalálta a módját. - Mi?
Will.
A fényekkel kommunikált Joyce-szal.
- Fényekkel? - Igen.
- Próbáld a kapcsolót! - Oké.
Nem működik.
Srácok?
Látjátok?
…hogy széttépje az idő és tér szövetét, mint az Anyakapunál.
De akkor is egy kapu.
Ez…
csiklandoz.
Jó érzés.
Tud valaki morzézni?
Nem.
Várj, számít az SOS?
Az…
jó lesz?
Tehát az az elméletünk, hogy Vecna kapcsolatot létesít a padlásról.
Nem tudjuk, miért. Feltételezzük, hogy bárhonnan megteheti.
- Figyelsz rám? - Igen, figyelek.
Csak…
A fény segítségével követtétek Vecnát?
Igen, miért?
Mert szerintem itt van.
Működik.
S
O
S
Emlékeztek, hogy azt mondtam, biztos nem olyan hülyék,
hogy átmenjek a Watergate-en?
Igen?
Túlbecsültem őket.
Gyönyörű börtöne van, igazgató!
Nagyon tetszik.
És ez hogy tetszik?
Gondoltam.
Igazgató!
Örvendek!
Én Jurij vagyok, de hadd mutassam be a…
Basszus!
Sajnálom!
Mi az?
Ne játssz a pisztollyal, oké?
Nem játszom, gyakorlok.
Te pedig ne beszélj, és maradj szerepben!
Ne feledd, te rettegsz, félsz és meg vagy zavarodva.
- De mert tényleg rettegek, félek… - Jól van, ennyi elég volt.
Jurij Iszmajlov!
Végre találkozunk.
Őrnagy elvtárs!
Ez a Bauman kém?
Másképp néz ki.
Tudom, élőben csúnyább.
Megborotválkozott, hogy álcázza magát.
Furfangos gazember.
Hallgass, amerikai söpredék! Elég legyen!
De őt…
Öt egy másik kontinensről is felismerném.
Egyenruhában szebb volt, de így is elég szemrevaló darab.
Igen, kellemes látvány, elvtárs.
De hallgatni már nem olyan jó érzés.
Hol van?
Mit csináltál Hopperrel, te aljas komcsi disznó?
Mondom,
kellemetlen.
De bevallom, én is kíváncsi vagyok.
Mit csinált azzal a másik amerikaival?
Valamiért egy kínpadon képzelem el,
kifeszítve a hidegben,
amint madarak vájják ki a szemét.
Eltaláltam?
Hallottam Jurij Iszmajlovról,
a mogyoróvajcsempészről.
És te…
te nem olyan vagy, mint a leírásokban.
Én…
Nem?
Nem.
Azt mondták, Jurijnak nincs kint mind a négy kereke.
És neked…
egy kereked sincs.
Remélem, nem maradtunk le a műsorról!
Épp ellenkezőleg, pont jókor jöttek.
Ez a kulcs nyitja a fegyveres szekrényt.
Bármit választhattok.
Harcolhattok együtt vagy külön.
Mi történik?
Elmondják nekik a szabályokat.
A szabályokat?
Elmagyarázhatnám, de azzal lelőném a poént, nem igaz?
Várjátok meg a csengőt!
Várjatok!
Ha előtte megmozdultok,
lelövünk titeket.
Megértettétek?
Igen.
Kívánnék nektek sok szerencsét,
de nem fog segíteni.
Reméljük, meghallgattattak az imáid, amerikai.
Van kedved kipróbálni valami nehezebbet?
Ne mutasd ki az érzéseidet, miközben beszélek!
Játssz tovább, ha megértetted!
Kettes még mindig a gyengélkedőn van.
Most figyelik, de amint szabadon engedik,
a többiekkel meg fog próbálni megölni.
Itt,
ebben a szobában.
És Papa hagyni fogja, hogy megtörténjen.
Sőt, azt akarja, hogy megtörténjen.
Már egy ideje tervezi.
Nyugalom! Koncentrálj a játszámára!
Nem véletlen, hogy Kettes és a többiek ki tudtak szabadulni a szobájukból.
Ahogy az sem, hogy nem működtek a kamerák, és hogy Papa megbüntette Kettest ma.
Észre se veszik, de Papa bábuként mozgatja őket.
Eléri náluk, hogy végrehajtsák az akaratát,
vagyis…
Miért?
Megijeszted.
Tudja, hogy erősebb vagy, mint a többiek.
És tudja, hogy nem tud irányítani.
Neki csak az számít.
Hogy irányíthasson.
Láttam az egészet.
Segíteni akartam neked, de az csak olaj volt a tűzre.
Segítettél nekem…
ezért Papa bántott téged.
Ezért kell elmenekülnöd.
Ma.
De figyelnek minket.
Közelről.
Ha élve akarsz kijutni innen, tedd pontosan, amit mondok!
Megértetted?
Miért segítesz nekem??
Mert hiszek benned.
Ideje szabadulnod ebből a pokolból.
- Bocs! - Bocsi!
Kárpótlásul.
Gyerünk!
- Jól van, ez az. Gyerünk! - Oké.
Oké, látjátok ezt?
Baszki!
Nem mozdítjuk el, de kihúzzuk. Várjatok!
Húzd ki!
Most próbáljátok!
Rendben.
„H.”
- „Hali”! - Hali!
Működik!
Ez az!
Hali!
Jól van.
„R… E…”
K
- „Rek…” - Rekord?
„E… D…”
Rekedt.
- Igen, - Ez az.
- Ott rekedtek. - Oké.
A Watergate nem enged vissza?
- Mi a fene az a Watergate? - Ha jól értem, a vízi kapu.
Ez aranyos.
- Jó. - Nem, mert…
Ez egy szám?
- „Ő”? - Egy Ő!
- Igen. - „Ő… R… Z.”
„Őrz”?
Őrz…
- „Őrzi…” - „Őrzik.”
- „Őrzik”? - Oké. Szóval őrzik a Watergate-et.
Tökéletes. Ez az!
Van egy elméletünk, ami segíthet.
- Ez az! - Dustin egy zseni.
A Watergate nem az egyetlen kapu. Minden tetthelyen van egy.
Ti értitek, mit hadovál?
- Nem. - Gőzöm sincs.
Ne már!
Mikor fogjátok már végre elhinni nekem, hogy mindig igazam van?
Jézusom! Komoly egó gondjai vannak.
Ahogy mondja ezeket…
- Idegesítő. - Igen.
- Milyen messze van a lakókocsid? - 11 kilométerre.
Nancy?
Tudom, hogy a házad furán megrekedt az időben,
de biciklid mindig is volt, nem?
Szóval?
Semmi. Ragaszkodik a történetéhez.
Éjszakai fürdőzni mentek a tóhoz.
Nancy megjelent valamikor…
…ugyanezt mondta a kanapén.
Mást nem igazán mondott. Nem tért el a történettől.
Nem vele kellett volna kezdeni.
Eléggé gonosz volt.
Megtaláljuk a lányát, Mrs. Wheeler. Ne aggódjon!
Érzem, hogy az egyik kölyök köpni fog.
Hol vannak?
Az emeleten.
Duzzognak.
Kismalacok!
Engedjétek be Callahan hadnagyot!
Gyerünk!
- Hékás! Gyertek vissza! - Nyomás!
- Nem viccelek. - Csináld!
Ez nem egy komoly bűncselekmény.
Ne!
- Lucas! - Dusty!
Dusty!
Lucas, Erica! Gyere vissza!
Dusty!
Ez a kedvenced, nem?
Hogy érzed ma magad?
Jól.
Jöhet pár gyakorlat?
Helyes.
Szédülök.
Szédülsz?
Igen.
És a fény.
A fénytől fáj a fejem.
Elnézést!
- Baj van? - Nem tudom.
Azt mondja, még mindig szédül. A fények bántják.
Kit?
Maradj csendben és kövess!
Tudom, hogy egy kicsit ijesztő itt bent,
de ez az alagút kivezet a labor kerítésén túlra, az erdőbe.
De te túl nagy vagy.
Nem megyek veled, Tizenegyes.
Nem vicceltem, amikor börtönnek hívtam ezt a helyet.
Itt mindenki rab, nem csak te.
Nem csak a testvéreid, hanem az őrök, a nővérek is.
Én is.
Nézd!
Érzed?
A papád Soteriának hívja.
Gyengít, nyomon követ.
Ha ki is tudnék jutni, rám találna.
És ha engem megtalál, téged is.
Mi van, ha eltüntetem?
Te segítettél nekem.
Én segítek neked.
Nyugalom.
Maradjatok közel!
Kövessétek a tervet!
Amerikai!
Ez a kedvenc részem.
Amikor még azt hiszik, van remény.
Bármi is jön ki onnan, ne mozduljatok!
Maradjatok a helyeteken!
Mit csinál az amerikai?
Nem tudom.
Derítse ki!
Ha megmozdul, azonnal megölöm.
Micsoda?
Gyerünk!
Ez valami rossz vicc?
Nem vicc. Ahogy mondtam…
Az amerikaiak nagyon furfangosak.
Gyerünk!
Ugye nem most fogyott ki?
Gyerünk!
Ha élni akar,
akkor azonnal állítsa le ezt a beteg játékot,
és engedje szabadon a barátunkat!
Akkor attól tartok, hogy meg kell ölniük.
Mert a barátjuknak már annyi.
Gyerünk!
Mit csináltok?
Maradjatok együtt, bolondok!
Adjon parancsot, hogy lőjék le!
Ha parancsot adok, holnap agyonlőnek árulásért.
Ha meg akar ölni, csak tessék!
Gyerünk!
Vissza!
Takarodj innen!
Vissza!
Megölöm!
Dobd el a fegyvert, és lökd ide!
Nyisd ki az összes ajtót!
Érted?
Nyisd ki az ajtót!
Ha kinyitod az ajtókat,
a szörny elszabadul a börtönben,
és mind meghaltunk.
Meghúzom a ravaszt! Nyisd ki az ajtót!
Azt az ajtót csak faltörő kossal lehet kinyitni.
Hadd táplálkozzon a szörny!
Azt hiszed, viccelek?
Azt hiszed, nem teszem meg?
Nyisd ki az ajtókat!
Ha kinyitom az ajtókat,
nem csak önmagamat, de minden bajtársamat halálra ítélem.
A lelkiismeretem nem engedi.
Nem nyitom ki.
Azt el kell ismernem, hogy ti komcsik elkötelezettek vagytok.
Vissza! Hátra!
Vissza!
Rendben.
- Mit csinálsz? - Lövésem sincs, túl sok a gomb.
Szemüveg nélkül nem látok. Pillanat.
Gyere! Nem.
Add ide! Ez az enyém!
Kezdek kifogyni az időből!
Igyekszem!
Ne, Joyce! Nem tudjuk, melyik gomb mire való.
Nem nyomhatod meg mindegyiket!
Vissza!
Joyce, nyugi!
Gyerünk!
Amerikai!
Sikerült!
Zárd be, Joyce!
Zárd be!
Egy pillanatra azt hittem, tényleg csoda történt.
De csak csöbörből vödörbe jutottunk.
FOREST HILLS LAKÓKOCSIPARK
Itt van.
Tuti rekordot állítottunk fel a leghosszabb interdimenzionális útban.
Letüdőztem ezt a szart.
A torkomon akadt.
Az istenit!
Itt halt meg Chrissy.
Pontosan ott.
Szerintem van benne valami.
Az meg mi a fene?
Na ne!
Sziasztok!
Basszus, ez kemény!
Ne feledd, nem tudsz jobban bántani, mint ők.
Ki hitte volna, hogy egy ilyen kis tárgy ekkora gondot okozhat?
Köszönöm.
Itt vannak!
- Megállni! - Menekülj!
Állj!
Zárjátok le!
Ti meg hová mentek?
Álljatok a falhoz! Most azonnal!
Nem.
Nem kell félned tőlük.
Már nem.
Kapjátok el őket!
Gyere!
Várj itt! Ne mozdulj!
- Keresek egy kijáratot. - Várj!
Hogy tudtad…
Mondtam neked,
hogy hasonlítunk,
te meg én
Azok a foltok…
Nem tudom, hogy keletkeztek.
Nem pontosan tudom, hogy működik.
De…
azért próbáljuk meg!
Ez az.
Ha nem tévedtem…
- Abrakadabra! - Basszus!
Húzzátok meg, hogy elbír-e!
Életemben nem láttam még ilyen durvát.
Pedig láttam már egy s mást.
Leszek én a kísérleti nyúl.
El az útból!
Nem, istenem!
Hál' istennek!
Ez jó móka volt.
Jól van, megyek.
Rendben.
Óvatosan!
Ez tényleg jó móka!
Basszus!
Találkozunk odaát!
Odaát.
Remek.
Nancy!
Maradj itt! Nancy!
Nancy, ébredj fel!
- Ébredj fel! Nancy! - Vecna.
Emlékszel, mit tettél, Nancy?
Vagy már elfelejtetted?
Amikor megölök valakit,
azt sosem felejtem el.
Nancy!
Megkértelek, hogy várj!
Miért siratod őket, Tizenegyes?
Azok után, amit veled tettek?
Azt hiszed, szükséged van rájuk, de nincs.
Nincs.
De tudom, hogy csak félsz.
Valamikor én is féltem.
Tudom, milyen
másnak lenni.
Milyen egyedül lenni
az egész világon.
Látom, már kerestél, Nancy.
Nagyon közel jártál.
Majdnem felfedtek az igazságot.
Hány éves volt az öreg, buta Victor?
Hiányoztam neki?
Vissza akartam térni hozzá,
de elfoglalt voltam.
Nagyon elfoglalt.
Nem megmondtam?
Ez lenyűgöző! Olyan, mint egy tündérmesében!
Álomszép.
Ne fuss, Alice!
Óriási ez a ház!
- Milyen jó nekünk. - Igen.
Igen.
Akárcsak te, én is más voltam, mint a többi gyerek.
Valami nem stimmelt velem.
Minden tanár és orvos azt mondta,
hogy sérült vagyok. Ezt mondták.
A szüleim
úgy gondolták, hogy a környezetváltás, az új élet Hawkinsban
majd meggyógyít.
Abszurd volt.
Mintha itt más lenne a világ.
De aztán…
meglepetésemre az új otthonunkban
felfedeztem valamit.
Egy új életcélt.
Az egyik szellőzőben fekete özvegyek éltek.
A legtöbben félnek a pókoktól.
Utálják őket.
És mégis,
én lenyűgözőnek találtam őket.
Sőt mi több,
mellettük vigaszra leltem.
Közéjük tartoztam.
Akárcsak én,
ők is magányos lények.
És mindenki félreérti őket.
Ők
a világunk istenei.
A legfontosabb ragadozók.
Lebénítják és felfalják a gyengéket,
ezzel rendszerezve egy bizonytalan ökoszisztémát.
De az emberi világ megzavarta ezt a harmóniát.
Mert tudod,
az ember
egy különleges kártevő,
mely szaporodik
és megmérgezi a világunkat
miközben ráerőlteti a saját rendszerét.
Egy rendkívül természetellenes rendszert.
Ahol mások rendet láttak, én kényszerzubbonyt.
Egy kegyetlen, elnyomó világot,
melyet kitalált szabályok irányítanak.
Másodpercek, percek,
órák, napok, hetek, hónapok,
évek, évtizedek.
Minden élet egy kifakult, hitványabb mása az előzőnek.
Kelj fel, egyél, dolgozz, aludj,
szaporodj és halj meg!
Mindenki
csak
vár.
Várja,
hogy vége legyen.
És közben mind színészek egy buta, színvonaltalan darabban,
minden áldott nap.
Képtelen voltam rá.
Nem bírtam lezárni az elmém, hogy részt vegyek az őrületben.
Nem tudtam megjátszani maga.
És rájöttem,
hogy nem is kell.
Írhattam új szabályokat.
Visszaállíthattam a sérült világ egyensúlyát.
Ragadozó lettem,
mindörökre.
Gyakorlás közben rájöttem,
hogy többre vagyok képes, mint hittem.
El tudtam érni másokat,
az elméjüket,
az emlékeiket.
Felfedező lettem.
Megláttam, milyenek valójában a szüleim.
Mások előtt
eljátszották, hogy rendes, normális emberek.
De mint minden más ebben a világban, ez is hazugság volt.
Egy szörnyű hazugság.
Szörnyű dolgokat tettek, Tizenegyes.
Rettenetes dolgokat.
Megmutattam nekik az igazi énjüket.
Tükröt tartottam nekik.
A naiv apám azt hitte,
egy démon átkozta el őket a bűneikért.
De anyám valahogy tudta.
Tudta, hogy én tartok nekik tükröt,
és megvetett ezért.
Orvost hívott, szakértőt.
Azt akarta, hogy zárjanak el, hogy tegyenek rendbe,
pedig nem velem volt a baj, hanem velük.
Így nem maradt választásom.
Cselekednem kellett.
Ki kellett törnöm.
Minden gyilkosság után egyre erősebb lettem.
A hatalmam nőtt.
A részemmé váltak.
De még gyerek voltam.
És még nem ismertem a határaimat.
És majdnem belehaltam.
Apámat tartóztatták le és gyanúsították meg a gyilkossággal,
pont, ahogy terveztem.
De nem lettem szabad.
A kómából arra ébredtem, hogy egy orvoshoz kerültem,
pont ahhoz, aki elől menekültem.
Dr. Martin Brennerhez.
Papához.
De az igazság az,
hogy ő nem csak tanulmányozni akart engem.
Többet akart.
Irányítani akart.
Amikor végre rájött, hogy nem tud irányítani,
megpróbált újrateremteni.
Elindított egy programot.
És hamarosan
mások is megszülettek.
Megszülettél te.
És ennek borzasztóan örülök, Tizenegyes.
Borzasztóan.
Ők nem mentek el, Tizenegyes.
Itt vannak, bennem.
Itt.
Te becsaptál engem.
Becsaptalak?
Nem, megmentettelek.
Itt fogoly vagy,
akárcsak én.
Papának te csak egy állat, egy szörnyeteg, egy megszelídítendő kísérleti nyúl vagy.
De igazából, Tizenegyes,
pont az ellenkezője vagy.
Te jobb vagy náluk.
Különb.
Ezért fél tőled.
Ha velem jössz,
életedben először szabad leszel.
Fantasztikus dolgokat vihetünk végbe!
Átalakíthatnánk a világot,
olyanra, amilyenre csak szeretnénk.
Csatlakozz hozzám!
Nem.
A múltjából merített erőt.
Egy szomorú emlékből, ami miatt dühös is volt.
Van neked is ilyen emléked?
Ne! Jane!
Ne!
Nem ezt akartam.
Jane!
Szeretlek!
Jane!
Elkezdődött.
A feliratot fordította: Miklósi Zsuzsa