Gdje je on?
Gdje je bio Eddie kad se to dogodilo?
Što?
Eddie.
Gdje je bio Eddie kad si to vidio?
Bio je u…
U čamcu, kao što sam rekao.
Da.
Ali…
Tko je onda Patricka izvukao iz vode?
Što…
Ne slušate me.
-Zašto ne slušate? -Jasone, slušamo te.
Ne, ne slušate.
Eddie, on je…
Eddie je domaćin.
Samo domaćin.
Domaćin?
Za Sotonu.
Sklopio je pakt s vragom. Sad ima njegove moći.
Ne vjerujete mi.
Samo…
Pokušavamo sve ovo shvatiti. Dobro?
Da.
Kako kanite zaustaviti vraga ako ne vjerujete da je stvaran?
NETFLIXOVA SERIJA
ŠESTO POGLAVLJE ZARON
Mogu to zaustaviti.
Mogu okončati bol.
Gdje je djevojka?
Rekao sam vam.
Ja…
Ne znam.
Postoje dva moguća objašnjenja za ova zbivanja.
Prvo objašnjenje.
Nevidljiva sablast iz druge dimenzije ubija tu djecu.
Drugo objašnjenje.
Ljubimica dr. Brennera opet se odmetnula,
a on i njegovi slugani sada to žele zataškati.
Možda u nadi da će ljubimicu prodati Sovjetima.
Dakle,
koje vam objašnjenje zvuči uvjerljivo?
Ne znam.
Još se možete iskupiti, g. Wallace.
Gdje je ona?
Ne!
Znaš li što se dogodi kod moždanog?
Prekine se dotok krvi u mozak.
To signale u mozgu poremeti do te mjere da um može zaboraviti kako se što radi.
Kako se jede, govori, hoda.
Kad si lani napadnuta,
mislim da su tvoji signali poremećeni na vrlo sličan način.
No kao što žrtva moždanog udara može opet naučiti hodati,
vjerujem da i ti možeš povratiti svoju punu snagu.
Tvoje su sposobnosti još tu.
Samo se moraš sjetiti.
Sve što se dogodilo u mom labosu
zabilježeno je na videosnimci.
Svaki uspjeh i svaki neuspjeh.
Nije važno da samo vidiš svoju prošlost
nego i da je u potpunosti iznova proživiš.
Mislim da pritom možemo popraviti tvoje prekinute signale.
Kao što smo vidjeli večeras, taj je proces već započeo.
Ako se sve to dogodilo,
zašto se ne sjećam?
Zato što ne želiš.
Naš mozak ima obrambeni mehanizam
koji ga štiti od ružnih uspomena.
Od traume.
Te si uspomene odavno potisnula.
Tata.
Dok sam bila unutra,
vidjela sam nešto.
Bilo je krvi.
Toliko krvi!
To je bila još jedna uspomena.
Snažnija. Navire iz tvoje podsvijesti.
Imaš demone, Jedanaest.
Imaš demone u svojoj prošlosti.
Zato moramo postupati oprezno.
Korak po korak,
uspomenu po uspomenu.
Budemo li brzali,
bojim se da bi se mogla izgubiti u tami.
A ako se ti izgubiš,
izgubljeni smo i svi mi.
Hej, Eric. Idem na pauzu.
Maloprije si bio.
Reci Milu da drugi put doda manje luka.
Mogu li ja ostati u autu?
Ovo će biti prava pravcata koma.
Bit će dobro.
Ne mogu više gledati taj očaj u Eddiejevim očima. Zbilja ne mogu.
Bar se može napiti da se osjeća bolje.
To moja mama radi.
A da odradimo probu?
„Hej, Eddie. Ovaj put prvo dobre vijesti.
Nosimo ti brzu hranu i paket piva koji si tražio.
Ah, da, i našli smo Vecnu.
Loša vijest je da je u onoj mračnijoj, strašnijoj dimenziji,
a vrata su zatvorena pa ne možemo do njega.
Totalno nam je nedostupan, pa si ti u gabuli.
Znam da si već bio u gabuli,
ali sad si u dvostrukoj, trostrukoj gabuli!”
Možda da se drukčije izrazimo.
„Korak smo bliže Vecni.”
Tako ćemo reći. To je važno.
Vidiš, Robin? Pozitivna perspektiva sve mijenja.
O, sranje.
Nemate što vidjeti.
Odmaknite se.
U redu?
Hajde. Ovuda.
…okrug Roane primio je telefonski poziv malo iza ponoći.
Dojavu o ubojstvu ovdje na jezeru.
Policajac Callahan i ja
stigli smo prvi na mjesto zločina.
Otišli smo do obale Jezera ljubavnika,
kojih deset metara od kuće koju vidite iza mene.
Ondje smo pronašli žrtvu,
18-godišnjeg maturanta Srednje škole Hawkins,
Patricka McKinneyja.
Njegovi udovi…
-Bože. -Tijelo je bilo izobličeno…
Što uopće radimo? Gdje je FBI?
-Ondje je bio očevidac… -To mene zanima.
Imamo serijskog ubojicu.
Identificirali smo i osobu od interesa.
Eddie Munson.
Pozivamo sve koji imaju informacije da se jave.
O, čovječe.
Ovo nije dobro. Ovo zbilja nije dobro.
Svi imate mnogo pitanja i odgovorit ću na što više njih
u dva sata u gradskoj vijećnici,
gdje su dobrodošli svi iz Hawkinsa. Ali sada,
imam posla i cijenim vaše razumijevanje.
Je li Eddie još u Hawkinsu?
Dustine, čuješ li me? Wheelerice?
Eddie. Ti bokca.
Jesi dobro?
Ne, stari. Nisam ni približno dobro.
-Gdje je? -Gdje si?
-Kamena lubanja. Znaš gdje je? -Da.
-Blizu Cornwallisa i… -Garretta, da. Znam gdje je to.
Drži se. Dolazimo!
SALT LAKE CITY 16 KILOMETARA
Ne osjećam dupe.
Vi osjećate dupe?
Osjećam dupe.
Svi morate biti jako pristojni, dobro?
Zašto mene gledaš kad to kažeš?
-Nisam te gledao. -Jako su religiozni.
Pa ja sam totalno produhovljen.
Da, mislim da su i oni. Samo na drukčiji način.
Hej.
Je li Suzie ovdje?
Odlazi, kržljavče!
Ti smežurani! Sasušeni goveđi jeziče!
Ovo je zabava po mojoj mjeri.
Ugrizlo me!
Upomoć!
-Predivna izvedba. -Oprostite.
Hej, tražimo Suzie.
Zar ne vidiš
da snimamo?
Hajde.
U redu, ostani u liku, Tabitha. Ostani!
Bok, tražimo Suzie.
Ne znam, nije me briga.
To je previše soli, Petere. Očevi bubrezi!
Corneliuse!
Koliko ti puta moram reći? To nije igračka!
Hajde.
Još jednom pobjegni i idem po oca.
Tko si ti, dovraga?
Argyle.
A ti si?
Eden.
-Poput vrta. -Opa.
-Tražimo Suzie. -Znaš li gdje je?
Treći kat, druga vrata slijeva.
To sebično četverooko govno obavezno pogurnite za mene.
Apsolutno.
Eden, ja…
Pogurnut ću je za tebe. Učinit…
Učinit ću sve za tebe.
Sjajno, nije ovdje.
„Pogurnite je.”
-Suzie! -Da?
Tko ste vi, k jarcu? I što radite u mojoj sobi?
-Oprosti, s pravom pitaš. -Ne, slušaj.
-Dustinovi smo prijatelji. -Da.
Zbilja trebamo tvoju pomoć.
Rekao si jedan sat.
Loše sam procijenio.
Mislila sam da si mrtav.
Kao i da jesam.
Doista smo u paklu, samo ledenome.
Južno ničeg nema, ali 3 km sjevernije vidio sam dim.
Možda neko mjesto, kuća.
Možda netko ondje zna gdje je taj zatvor.
Zatvor koji je stroga tajna.
-Zbilja? -Baš.
-Imala si sreće s našim prijateljem? -A što misliš?
Hej!
Seronjo!
Odlazimo. Posljednja prilika.
Gdje je zatvor?
Rekao sam vam.
Jurij će vam pomoći za pravu cijenu.
Rekla sam ti da gubimo vrijeme.
-Pola. -Što?
-Čuo si me, tvrdoglavi gade.
Pola nagrade.
Dvadeset tisuća.
-Trideset tisuća. -Dvadeset dvije.
Dvadeset pet.
U redu.
Čini se da imamo…
kretena!
Mislio si da govorim ozbiljno?
Mislio je da govorim ozbiljno.
Jesam te! Dobro sam te prešao!
Samo jedno dobivaš ako prihvatiš ovaj dogovor.
Preživjet ćeš.
Ti nisi ubojica.
O, imaš pravo.
-On nije ubojica. -Ne.
Ali, znaš, ne moramo te ubiti.
Možemo te samo ostaviti ovdje.
Jer kilometrima ničega nema
i nitko te neće naći.
Barem čovjek neće.
-Vidio sam tragove. -Tragove.
U šumi, Jurij.
-Medvjedi. -Medvjedi.
Predvidio si vlastitu budućnost.
Da odletimo odavde, ptičice?
Pa-pa, Jurij.
Čekajte!
Trebate ići na istok, ne na sjever.
Moje je skladište ondje. Zalihe, oružje, kamion.
Do zatvora moramo stići prije mraka
ako želite spasiti prijatelja.
To jest, ako već nije mrtav.
Van.
Svi van.
Idemo! Pokret!
To je to, Amerikanče.
Nadam se da si spreman.
Što svi čekate?
Pokret.
Idemo!
Pokret!
Sanjam li, Amerikanče?
Ili je ovo stvarno?
Što je tvom američkom prijatelju?
Izgubio je volju za životom.
I nije mi prijatelj.
Nije li tako, prokletniče?
Izgubio si volju za životom.
Da. Da, tako nekako.
Ne.
Ipak je on Amerikanac.
Velik na riječima, ali u duši slabić.
Reci mu neka jede.
Inače nas sve ugrožava.
Čeka nas velika borba.
Kakva borba?
Ovdje sam tjedan dana.
Moje prve večeri
šestorica su ušla ovamo.
Šestorica.
Baš kao i mi.
Izašli su
sretni i debeli, lica umazanih mašću.
No kad je pala noć, bacili su ih u onu jamu vani.
Ali ne same.
Čuo si onu riku, zar ne?
To je zvijer.
Ne s ovoga svijeta.
Trebalo je trideset sekundi. Trideset!
I sva šestorica…
Govoriš besmislice.
Ako nas kane ubiti, zašto bi protratili hranu?
Žele da budemo jaki.
Da se možemo boriti.
Da mu iskušamo snagu.
Da to čudovište pripremimo za rat.
Prošli tjedan, kad su ljudi dobili oružje,
razbježali su se kao budale.
Mi ćemo se držati zajedno.
Možda imamo šanse.
Možda poživimo do sutra.
Do sutra!
Da pogodim.
Ta zvijer…
Visoka je blizu tri metra?
Mršava, bijele kože?
Bez lica?
Bez oči?
Hajde. Prevodi!
Kako znaš?
Jer sam vidio jednu.
I borio se s njom.
I sve tvoje teorije o njoj…
Sve su pogrešne.
Zašto zatočene grabežljivce hrane živim plijenom?
Jer u suprotnom, grabežljivcu dosadi i prestane jesti.
Treba uzbuđenje lova.
Nismo ovdje da to čudovište treniramo mačevima i sjekirama.
Ovdje smo da ga zabavimo.
A ova hrana…
Hrana ne služi tomu da nas ojača.
Nego…
da nas utovi.
Da budemo puni hranjivih tvari koje čudovište u razvoju treba.
Pa smažite to, dečki.
U slast!
Ovo vam je posljednji obrok.
Na koji broj ciljaš?
Tri.
Znaš,
katkad,
pomaže ako se na trenutak odmakneš.
Da se um razbistri.
Uporni smo, je li?
Znaš,
podsjećaš me na nekoga. Na nekoga koga sam dobro poznavao.
Možeš li pogoditi tko je to?
Jedan?
-Tata je rekao da on ne… -Postoji? Znam.
Mogu li ti odati tajnu?
Katkad
tata ne govori istinu.
Proveo sam godine s Jedinicom.
Ovdje.
Baš u ovoj sobi.
Gdje je on?
Sačuvajmo tu priču za drugi dan.
Bojim se da nema sretan kraj.
Ali bio ti je vrlo sličan.
Sve mu je bilo teško.
A onda je najednom ušetao ovamo i kao da…
Nešto se promijenilo.
Pitao sam ga što je drukčije, a on je rekao…
Rekao je da je shvatio.
Našao je snagu u uspomeni iz svoje prošlosti.
U nečemu što ga je rastužilo.
Ali i razljutilo.
Imaš li ti možda takvu uspomenu?
Sjećaš li se dana kad te posjetila čudna žena?
U vrijeme kad je Osam još bila ovdje.
Ta žena
dozivala te imenom.
Jane. Ne!
Ne! Jane!
To je
bila tvoja majka.
Mama je mrtva.
Umrla je dok je mene stvarala.
Tko ti je to rekao?
Tata.
Koji ne govori uvijek istinu.
Ovo mjesto…
i ljudi ovdje…
nisu ono što misliš.
-Dobro jutro, djeco. -Dobro jutro, tata.
Danas sam isplanirao nešto posebno za vas.
Spremni?
Da, tata.
Dobro. Sedamnaest, otvori vrata.
-Da, tata. -Hajde.
Nakon tebe.
Trebali smo joj reći istinu.
I sve riskirati?
Ne.
Ionako će ubrzo saznati.
Stari, kažem ti, vodiš nas u krivom smjeru.
Na sjeveru je. Provjerio sam kartu.
Kamena lubanja popularno je mjesto za šlatanje.
Da. Pa?
Nije bilo dok ga ja nisam u to pretvorio. U redu? Praktički sam ga izumio.
-Idemo u pogrešnom smjeru. -Steve.
-Kamo ćeš? Steve! -Ne cvili. Idemo. Vjeruj mi.
Dobro, čekaj. Čini se da sad idemo ovuda?
Kunem se, ako se zbog njih izgubimo…
Hej.
Jesi dobro?
Da.
Dobro sam. Samo…
Razmišljam o Patricku. Znaš?
Da.
Mislim, ono…
Zašto on?
Ali onda sam se sjetio tog jednog dana
kad je na trening došao sa šljivom.
Rekao je da je pao, ali očito je lagao.
Kao da svi koje Vecna uzme na zub
imaju nešto u svom životu.
-Nešto što ih… -Boli.
Progoni.
Da.
Patricka baš i nisam poznavao,
pa je bilo lako samo
okrenuti glavu, valjda.
Ali tebe sam poznavao.
I žao mi je što nisam bio uz tebe.
Nisi ti kriv.
-Ne. -Nestala sam.
Ne, nisi.
Samo nisam pozorno gledao.
Dobro?
Ali sad te vidim.
Vidim te.
O, Bože, preslatki su. Dođe mi da ih čvrsto zagrlim.
Ako smijem vidjeti nešto pozitivno u ovom apokaliptičnom scenariju,
to je rasplamsavanje starih ljubavi koje se nisu ni trebale ugasiti.
Time nisam htjela na nešto aludirati.
Baš.
Ali da sam i htjela, zar bi to bilo tako strašno?
Da prijateljima želim sreću?
Misliš da nisam sretna?
Sigurno jesi.
Ali spomenula sam Jonathana neki dan, a ti si se trgnula ili štrecnula ili…
Niti sam se trgnula niti štrecnula.
-OK. -Jonathan i ja smo dobro.
-Jasno. -Sve u redu.
Da.
Samo…
Trebao je doći ovamo za praznike,
a onda je u posljednji čas odustao iz nekog svog nejasnog, mumljavog razloga.
Iskreno, nisam ni iznenađena
jer osjećam da se udaljava.
Ne znam je li to zato što nas dijeli 3200 km
ili je upoznao neku novu ili što već!
A sad ne mogu saznati zašto
jer je očito raznio obiteljski kućni telefon.
Pa ako je spomen njegova imena izazvao lagani grč na mome licu,
to je vjerojatno razlog.
Čini se kao posve razuman razlog da se trgneš, štrecneš ili nešto.
Rekla si da „prijateljima želiš sreću”.
Znači li to da smo prijateljice?
Službeno?
Da. Mislim… zar ne?
Da.
Bum!
Bada bing, bada bum. Evo je, Hendersone. Kamena lubanja!
Eto ti ga na, stari. Eto ti ga na, usijana tikvo.
Nema smisla.
Pred nosom ti je, ali ne možeš priznati. Ne možeš priznati da griješiš, krelče.
Slažem se. Ti, Dustine Hendersone,
pravi si krelac.
Isuse, mislili smo da si gotov.
Da, i ja, stari.
I ja.
Otkad znate da Eddie Munson ubija tu djecu?
Chrissy je ubijena u njegovoj prikolici, a osumnjičen je tek od jutros?
Istina je da smo pratili nekoliko tragova
i, da, Eddie Munson bio je jedan od njih.
Sad činimo sve u svojoj moći da ga nađemo.
U međuvremenu, radi vaše sigurnosti,
uvest ćemo strogi policijski sat.
-Što? -To je vaše rješenje?
-Skriti se od njega? -To već radimo!
Prošli su dani. Dani!
Recite mi zašto već nije iza rešetaka.
Shvaćam da ste svi uzrujani, ali obećavam vam
da ćemo ga naći.
Ne!
Nećete.
Jasone?
Sinko, a da porazgovaramo nasamo?
Zašto? Da me ušutkate?
Da zataškate istinu?
Ne znam za vas ostale,
ali ja više ne mogu slušati izlike i laži.
-Dosta. -Slažem se, dosta mi je!
Mislim da nam je svima dosta.
Sinoć…
Sinoć sam vidio nešto što ne mogu objasniti.
Nešto u što policija ne želi povjerovati.
Ni ja u to ne želim povjerovati. Ali znam što sam vidio. Znam!
I prihvatio sam strašnu istinu.
Ta su ubojstva obredne žrtve.
Svi smo čuli da se sotonistički kultovi šire našom zemljom
poput kakve bolesti.
A Eddie Munson
vođa je jednog od tih kultova.
Kulta koji djeluje upravo ovdje u Hawkinsu.
Požar u trgovačkom centru. Neobjašnjive smrti tijekom godina.
Neki kažu da je naš grad proklet. Samo ne znaju zašto.
Sad znamo.
Znamo zašto.
Sebe zovu Hellfire.
To je sranje!
Hellfire nije kult. To je klub za štrebere.
-Erica! -To su činjenice.
Klub.
Klub. Bezopasan klub. To žele da mislite.
Ali to je laž.
Laž osmišljena da prikrije istinu.
A sad ovaj kult štiti svog vođu Eddieja.
Skriva ga.
Dopušta mu da nastavi divljati.
Sinoć me preplavio osjećaj beznađa.
Pa sam se sjetio Poslanice Rimljanima 12,21.
„Ne daj se pobijediti zlom,
nego dobrim svladavaj zlo.”
A Bog zna da u ovome gradu ima dobroga.
Toliko dobroga. U ovoj je dvorani!
Upravo je sada u ovoj dvorani!
Došao sam danas ovamo, ponizno,
da tražim vašu pomoć.
Da mi se pridružite.
Istjerajmo ovo zlo i spasimo Hawkins zajedno!
Zašto svi samo sjedite?
Čuli ste malog!
Hej.
Želim da me čujete jasno i glasno.
Svi koji budu ometali ovu istragu
bit će uhićeni!
Hej! Uvest ćemo taj policijski sat.
Ako nakon zalaska Sunca ne budete doma sa zaključanim vratima,
dobit ćete prijavu.
I to će ići u vašu trajnu evidenciju.
To je mnogo informacija.
Mislim, to je možda nešto najluđe što sam ikada čula.
-Znam, teško je povjerovati. -Ali sve je istina.
Priključim se na ovo računalo i otkrijem lokaciju,
a na toj je lokaciji Projekt Nina?
Točno.
A Projekt Nina je kodno ime za videoigru?
Ne, nije to samo videoigra. To je konzola.
U biti, američki odgovor na Nintendo.
Americantendo.
To je glupo ime.
Imaš pravo, zbilja glupo ime, ali, Suzie, ta je 16-bitna.
16-bitna?
-I nisam čula za to? -Strogo je povjerljivo.
-Zato ovo i radimo. -Da. To je dio promocije.
Prvi koji nađu tajnu lokaciju dobivaju…
-Americantendo? -Americantendo.
Prevalili ste 4800 km za vrijeme praznika
da vam pomognem nabaviti novu konzolu za koju nitko nije čuo?
Da.
-Ali nije za nas. Za Dustina je. -Da.
Točno. Za Dustina. Za Dustinov rođendan, koji je za…
Dva mjeseca, tri dana, pet sati.
Suzie, ne znam što radiš,
ali neću cijeli dan čuvati djecu.
-Odradi svoje, dovraga! -Izražavanje!
O, ne! Sad ću gorjeti u paklu?
Reci joj, Eden.
-Van iz sobe! -Ne diraj me, govno malo!
Onda, možeš li pomoći?
Sve bih učinila za Dustintilinića,
ali bojim se da je došlo do nesretnog razvoja događaja.
Nakon izmjene Dustyjeve ocjene, mučila me strašna grižnja savjesti.
Suzie, silno sam razočaran.
Otac je vidio moju patnju i iz mene izvukao priznanje.
Htjela sam mu pomoći.
Kršila sam zakon i k tomu hodala s agnostikom.
S agnostikom!
-Otac nikad nije bio tako ljut. -…od danas.
Trebao me!
-Naravno… -Oče, ne!
Nakon što je saznao strašnu istinu,
zaplijenio je moje računalo.
A otac nije od onih koji se predomisle.
Teško da ću ga opet vidjeti, kao i Dustintilinića.
-Gdje je? -U njegovoj radnoj sobi.
Sad ga rabi za posao.
A otac uvijek radi i njegova su vrata trajno zaključana.
Zbilja mi je žao.
Iskreno.
Ali čini se da ste ovamo došli uzalud.
Corneliuse!
Osim ako…
-Osim ako? -Možda postoji način.
Ali trebat ćemo pomoć.
Zbilja veliku pomoć.
Ideš.
Društvo?
Jeste li dolje?
Društvo?
Dosad su se već trebali vratiti.
-Kad je bio film? -Prije četiri sata.
Žao mi je, ali lagali su vam.
-U laži su kratke noge! -Holly.
Ne mislimo valjda da se zbilja druže s tim Eddiejem?
Mislim da je u ovom trenutku sve moguće.
-Naša djeca nisu ubojice, Ted! -Ne stavljaj mi riječi u usta.
Vidiš, uvijek izvrće moje riječi.
Zovete kino?
Policiju.
Kad sam stigao do obale, pokušao sam vas dobiti, ali…
Voki-toki mi je krepao.
Smočio se.
Pa sam učinio ono što sad očito činim.
Pobjegao sam.
Znaš li u koliko se sati napad dogodio?
Da, znam točno kad se dogodio.
Nije mi se samo voki-toki smočio.
-21.27. -Kad su i svjetiljke riknule.
A što to točno znači?
Da je taj nalet energije bio Vecna dok napada Patricka.
Pa, korak smo bliže. Znamo kako Vecna napada.
I odakle napada.
Samo se moramo ušuljati u njegovu jazbinu u Naopakom svijetu
i zabiti mu kolac u srce.
Ako ga uopće ima.
Kolac? Je li on vampir?
-Metafora. -Metak bi trebao upaliti.
Odrubimo mu glavu.
Ali ništa od toga ne možemo dok ne nađemo put u Naopaki svijet.
Je treba vratiti svoje moći.
Sve je bilo mnogo lakše.
-Imali smo tu curu sa supermoćima. -Supermoći. Da, spomenuli ste je.
Hej, Henderson nije proklet, zar ne?
Proklet? Ne. Dobro je.
Lud?
Apsolutno.
Bum!
Bada… bada… bum.
Imao sam pravo.
Kamena lubanja bila je na sjeveru.
Ti to ozbiljno?
Ovo je Kamena lubanja! OK?
Totalno, apsolutno, sto posto griješiš! U ovom času!
Da.
I ne.
O, moj Bože.
Kompas je bio ispravan na odlasku od Wheelera.
Kao i kad smo ušli u auto.
Odstupati je počeo kako smo išli istočnije.
Sad je totalno pošemeren.
Kad sam nas vodio ovamo, nisam griješio.
Kompas je griješio.
Defektna oprema. I dalje griješiš.
Samo što nije defektan.
Lucase, što može utjecati na kompas?
Elektromagnetsko polje.
-Da. -Žao mi je. Preskočila sam taj sat.
Kad je prisutno jače elektromagnetsko polje,
igla će skrenuti prema toj sili.
Znači, ili je ovdje neki superveliki magnet ili…
Tu su vrata.
Ali nismo ni blizu labosa.
Ali što ako, nekako, postoje druga vrata?
Vrata za koja ne znamo. Morala bi biti manja. Puno manje moćna.
-Vratašca. -Kako? Zašto?
Nemam pojma. Znam samo da nešto uzrokuje ovu smetnju.
Kad smo to prošli put vidjeli, to su bila vrata.
I nadam se da jesu jer imali bismo put do Vecne.
I priliku da Max oslobodimo kletve.
Kamo ideš?
Hej!
Eddieja i dalje traži policija. Ne možemo u šetnju šumom.
Ova mala čelična kapsula možda je ključ za spas i Max i Eddieja.
Što vi kažete, Eddie Prognani?
Kažem da od mene tražiš da te slijedim u Mordor,
za što, ako sam posve iskren,
mislim da je jako loša ideja.
Ali Shire…
Shire gori.
Dakle, biram Mordor.
Što je Mordor?
Pokupi svoje stvari. Idemo.
Danas
igramo igru.
Pravila igre vrlo su jednostavna.
Ostani u svom krugu.
Ako napustiš svoj krug,
gubiš.
Posljednja osoba koja ostane u svom krugu
provest će dodatni sat slobodnog vremena
u duginoj sobi.
Iako ćemo se natjecati jedno protiv drugoga…
Dva.
Šest.
…ne želim da ovomu pristupite išta drukčije od naših testiranja.
Dobro?
Ovaj je dio jako važan.
Dopustite li da gnjev ili emocije
obuzmu vaše misli,
nećete uspjeti.
Vjerujte mi.
Razumijete li?
Da, tata.
Dobro.
Počnite.
Jako dobro, Dva.
Broj Šest,
molim te,
sjedni pokraj vrata.
Pet.
Jedanaest.
Sretno.
Počnite.
Našao je snagu u uspomeni iz svoje prošlosti.
U nečemu što ga je rastužilo,
ali i razljutilo.
Imaš li možda takvu uspomenu?
Jane. Ne!
Ne! Jane!
Vidi, vidi.
Imamo novog pobjednika.
Predstavljam vam…
Kirzran.
Vidite onaj sivi toranj?
To je Jurijevo skladište.
Izgleda kao crkva.
Da vidimo kakva čuda skriva.
Netko je dirao moj maslac od kikirikija.
Vrlo popularan, kao što sam rekao.
Oružje.
Gdje je oružje?
-Isuse! -Hej. Ne u crkvi.
Sviđa vam se sve ovo? Čekajte da vidite moj bacač plamena.
Nemamo vremena za prezentaciju. Moramo krenuti.
Uvijek tako šefuje?
Čuo si je.
Ključevi, karta.
Idemo.
Dakle, zatvor je ovdje.
Između ove dvije planine.
-Otprilike dva sata vožnje. -Ništa ne vidim.
Zato što nije na karti, ali ondje je.
Kako znamo da nas ne vodiš u nekakvu zamku?
Zato što ne trebam.
Želite provaliti u najsmrtonosniji zatvor u Majci Rusiji.
To je samoubojstvo.
Tko je spominjao provalu?
Ti bi samo pokucao?
„Pustite me. Ja sam prijatelj Amerikanac s velikom bradom.”
Zapravo, tako nekako, da.
Kanio si nas predati upravitelju.
Danas, ako se ne varam.
A tako, dakle.
Uvedem vas kao zatvorenike
i oslobodim vas unutra.
Riskantno je, ludo,
i dalje ćete vjerojatno umrijeti,
ali sviđa mi se.
Da bi uspjelo, Jurij ne može biti vezan.
Teško je predati zatvorenike
kad sam zatvorenik i sam.
Mislim da bi upravitelju to bilo sumnjivo.
Zato ćeš odsad
ti biti Murray.
A ja ću biti Jurij.
Ne razumijem.
Bez brige.
To je nijema uloga.
Ako želiš raditi budalu od sebe, izvoli.
Ali obeshrabriti ove ljude, ostaviti ih bez nade,
kakva je svrha toga?
-Govorim istinu. Ti raspiruješ zabludu. -Ne zabludu. Nadu.
Vjerujem da se možemo boriti, pobijediti.
Imam sina Mihaila.
S ovog svijeta ne mogu otići kao izdajnik.
Moram mu se vratiti i vratit ću mu se.
-Je li blentav? -Što?
Mihail, tvoj sin. Je li blentav? Je li glup?
Nema razgovora.
Ne, pametan je. Najbolji u razredu.
Tišina!
Onda mu nisi otac.
Hodajte, rekoh!
Pijan si, Amerikanče.
Ušuti ako ne želiš ranije umrijeti.
Ne mogu. Nebitno je. Danas umirem.
Ali znam tko sam i što sam učinio, za razliku od tebe
i ovih ljudi koji se ne mogu suočiti s istinom.
Zbog tebe smo ovdje. Umrijet ćeš.
Hajde, idemo!
Tvoj sin nije tvoj sin…
Šuti, rekao sam!
…a tvoja žena…
Hajde!
Ponovite to
i strijeljat ćemo vas na mjestu.
Budale.
Jesi li sad sretan, Amerikanče?
Je li vrijedilo?
Zovemo ga Demogorgon.
Ne znam kako je završio ovdje niti što rade s njim, ali…
Sve što sam rekao je istina.
Samo, ima jednu slabost.
Vatru.
Mrzi vatru.
Pa, ako želimo priliku da ubijemo tog stvora,
trebamo gorivo.
I trebamo nešto čime ćemo ga zapaliti.
Pitao si me je li vrijedilo? Da ti odgovorim…
Da, mislim da je vrijedilo.
Kučkin sine.
Nemoj me nasmijavati. Rebra su mi slomljena. Nemoj.
Corneliuse?
Corneliuse!
-Gdje je Argyle? -Sranje, ne znam.
I tri, dva…
O, moj Bože.
Bravo, Corneliuse.
Odlazi, pljesnivi lupežu! Odlazi!
I ušli smo.
Ti bo… vrapca!
Ti vrapca! Uspjela si.
Strpite se s pljeskom. Ne vidim adresu.
„Ured”. Probaj „ured”.
Što je sve ovo?
Tannere, Tatum, mičite se!
Corneliuse.
Možda je skrivena u kodu?
-To nema smisla. -Strpljenja. Ući ću u trag IP-ju.
-I-kako? -Adresa internetskog protokola.
Jedinstvena numerička oznaka tehnologije spojene na internet.
-Što je internet? -Ne zamaraj se.
Samo će promijeniti svijet.
Što se sad događa?
IP ubacujem u program za geolokaciju. Oblik podatkovnog rudarenja.
Tabitha!
Tabitha?
Tabitha. O, ne.
I rez!
Nevjerojatno! Ma nevjerojatno!
Oče, tvoj strah…
Izgledao je vjerno.
Pogodak!
-Nevada? -Možeš li to ispisati?
Ne, moje vještine staju na geolociranju.
-Sarkastična si. -Da.
Zbog te ću djece završiti u ludari.
Zdravo, oče. Čini se da trebaš prileći.
Usporite!
Dustin ima pravo.
Ti si prava genijalka.
Mislim da smo uplašili tvora.
Ej.
Moji frendovi.
Bilo sreće?
Vidite li to, šefe? Otvoreno nam se rugaju.
Smiri se.
Mnoštvo gnjevnih, naoružanih osvetnika lovi djecu,
otvoreno nam prkosi, a vi želite da se smirim?!
Smiri se. Da.
Hej, šefe, čujete li?
Da, čujem.
Našli smo karavan skriven kod Kamene lubanje.
No njima ni traga.
-Kod Kamene lubanje? -Da.
-Nije li to mjesto za šlatanje? -Blizu Jezera ljubavnika.
Kog su se vraga tamo vraćali?
Jedan je način da saznamo. Čekajte nas. Stižemo.
Nešto se događa.
Dustine? Možeš li usporiti? Dustine?
Mislim da smo blizu.
Pazi, majstore.
O, čovječe.
-Ma šališ se. -Da.
I mislio sam da su mi ove šume poznate.
-Jezero ljubavnika. -Ovo je frapantno.
Vrata u Jezeru ljubavnika?
Kad je Demogorgon napadao,
uvijek bi ostavio ulaz.
Možda je i Vecna takav.
Jedan je način da saznamo.
-Polako. Polako, rekoh. -Oprosti.
-Evo. -Da, samo ću ovako.
-Hvala. -Da, može i tako.
Pridrži je.
-Wheelerice. -Hvala.
Pokušavaš nas potopiti?
Čamac prima najviše tri osobe. Dobro?
Bolje je ovako. Vi ostanite ovdje s Max.
-Pripazi na nevolje. -Ti pripazi!
-To je moja teorija. -Čuo si Nance.
-Tko je nju stavio za šefa? -Ja.
Kompas.
Hej, evo.
Rekao si tri!
Oprosti.
Spavanje u devet, malci!
Već nam nedostajete!
Molim vas!
SOBA ZA TESTIRANJE 1
Molim vas…
Ne bi smjela lutati hodnicima.
To je kršenje pravila.
I nije sigurno.
Danas si me posramila.
-Žao mi je. -Nisam ti htio nauditi.
Slaba si
i jadna.
Suzdržavao sam se.
A ti onda to učiniš pred svima?
Pred tatom?
Ne.
Kakav je osjećaj?
Svidjelo ti se?
Vidiš li svjetlo?
Ja ne.
Sigurno nešto sa strujom.
Prestanite! Ne!
Ne!
Reci tati da smo ovo učinili
i ubit ćemo te.
Malo ti se vrti?
Sirotice.
Što si učinila?
Polako. Duboki udisaji.
Diši duboko.
Bravo, Jedanaest.
Bila si jako dobra.
Sad znam što se dogodilo.
Ubila sam ih, zar ne, tata?
Sve sam ih ubila.
-Dobro je. -Sve sam ih ubila.
Opa! Usporite, ljudi.
-Opa. -Čekaj.
Zaustavljaju se. Zašto se zaustavljaju?
Ljudi, što se događa?
Hajde, govorite.
Što se događa?
Dustine, tvoj se pošemereni kompas pošemerio na stotu.
Steve, što radiš?
Netko to mora provjeriti.
Osim ako netko od vas može bolje od sukapetana plivačkog tima
i spasioca s trogodišnjom licencijom,
to moram biti ja. Bez prigovora.
Hej, ne prigovaram.
Ja ne želim dolje.
-Kad je Steve postao tako dlakav? -Zar ne?
Kažem mu da ukroti tu džunglu, no tvrdi da se cure pale na to.
Da vidim.
Što?
Hej.
Sretno.
Hvala.
Odvratno.
Steve?
Budi oprezan.
Shvaćate li vi da ako su dolje vrata,
to su u biti vodena vrata?
Kao Watergate!
Kako stojimo, Wheelerice?
-Bližimo se minuti. -Dobro.
Hajde, Steve. Hajde.
-Dolje uz vodu! -Sranje. Dolje!
Sranje.
Bilo je tu na obali.
Isuse Kriste!
Našao sam ih.
-Našao si ih? -Našao. Da. Našao sam ih.
-O, Bože. -Dustine, ti si Einstein.
Steve je našao vrata…
-Murja. -Sranje.
Ne smiju naći Eddieja.
Držite se mene.
Hej, policajci!
-Max! -Ovamo! Našla sam ubojice! Ovuda!
-Sranje. -Hajde!
Bogme je ludo.
Više vratašca nego Matična vrata, ali ipak,
vraški su velika.
-Steve! -Steve!
-Ne!
-Koji je to vrag bio, čovječe? -Nancy, što se dogodilo?
Isuse!
Stoj!
Vraćajte se, barabe!
Čekaj!
-Nećeš valjda u vodu? -Samo čekajte ovdje.
-Ne, Nancy! -Nancy!
Dovraga!
Dustine! Sranje.
Pa zdravo.
Ne.
Što radiš? Rekla je da čekamo.
Da, čula sam je.
Ona je glavna.
Šališ se?
Izmislila sam to.
Nemoj mi… Nemoj…
Prokleta lažljiva…
Pas mater!
O, ovo je tako glupo.
Ovo je tako glupo. Sranje!
Prijevod titlova: Bernarda Komar