‫איפה הוא?‬
‫איפה אדי היה כשזה קרה?‬
‫מה?‬
‫אדי.‬
‫איפה אדי היה כשראית את זה?‬
‫הוא היה…‬
‫בסירה, כמו שאמרתי.‬
‫כן.‬
‫אבל אז,‬
‫מי הוציא את פטריק מהמים?‬
‫מה…‬
‫אתם לא מקשיבים לי.‬
‫למה אתם לא מקשיבים לי?‬ ‫-אנחנו מקשיבים לך.‬
‫לא, אתם לא.‬
‫אדי, הוא…‬
‫אדי הוא כלי.‬
‫רק כלי.‬
‫כלי?‬
‫לשטן.‬
‫הוא כרת ברית עם השטן.‬ ‫עכשיו יש לו את הכוחות שלו.‬
‫אתם לא מאמינים לי.‬
‫אנחנו רק…‬
‫מעבדים את כל זה, זה הכול. בסדר?‬
‫כן.‬
‫איך אתה מצפה לעצור את השטן‬ ‫אם אתה לא מאמין שהוא אמיתי?‬
‫- סדרה של NETFLIX -‬
‫- פרק 6: הצלילה -‬
‫אני יכול לעצור את זה.‬
‫אני יכול לשים סוף לכאב.‬
‫איפה הילדה?‬
‫אמרתי לך.‬
‫אני לא…‬
‫אני לא יודע.‬
‫יש שני הסברים אפשריים למה שקורה.‬
‫הסבר ראשון,‬
‫מפלצת בלתי נראית מממד אחר‬
‫שוחטת את הילדים האלה.‬
‫הסבר שני,‬
‫חיית המחמד המיוחדת של ד"ר ברנר שוב משתוללת‬
‫והוא והשפוטים שלו‬
‫מנסים לטייח את זה.‬
‫אולי בתקווה למכור‬ ‫את חיית המחמד שלהם לסובייטים.‬
‫עכשיו,‬
‫איזה הסבר נשמע לך סביר?‬
‫אני לא יודע.‬
‫עדיין יש לך הזדמנות‬ ‫לגאול את עצמך, מר וואלאס.‬
‫איפה היא?‬
‫לא!‬
‫את יודעת מה קורה כשמישהו חווה שבץ?‬
‫אספקת הדם למוח נעצרת.‬
‫זה משבש את האותות במוח עד כדי כך‬
‫שהוא יכול לשכוח איך לעשות דברים.‬
‫לאכול. לדבר.‬
‫ללכת.‬
‫כשהותקפת בשנה שעברה,‬
‫אני מאמין שהאותות שלך שובשו באותה הצורה.‬
‫אבל כמו שקורבן שבץ יכול ללמוד ללכת,‬
‫אני מאמין שגם את יכולה לחזור למלוא עוצמתך.‬
‫היכולות שלך עדיין כאן.‬
‫את רק צריכה להיזכר.‬
‫כל מה שהתרחש במעבדה שלי‬
‫צולם בווידאו.‬
‫כל הצלחה וכל כישלון.‬
‫חשוב לא רק שתראי את עברך,‬
‫אלא גם תחווי אותו מחדש.‬
‫בכך, אני מאמין שנוכל‬
‫לתקן את האותות המשובשים שלך.‬
‫כפי שראינו הערב, התהליך הזה כבר החל.‬
‫אם כל זה קרה,‬
‫למה אני לא זוכרת?‬
‫כי את לא רוצה.‬
‫למוח שלנו יש מנגנון הגנה‬
‫כדי להגן עליו מפני זיכרונות רעים.‬
‫מטראומה.‬
‫קברת את הזיכרונות האלה מזמן.‬
‫אבא.‬
‫כשהייתי שם,‬
‫ראיתי משהו.‬
‫היה דם.‬
‫כל כך הרבה דם.‬
‫זה היה זיכרון נוסף,‬
‫עוצמתי יותר,‬ ‫שפלש מהתת-מודע שלך.‬
‫יש לך שדים, אילבן.‬
‫יש לך שדים בעברך.‬
‫לכן עלינו להמשיך בזהירות.‬
‫צעד אחד בכל פעם,‬
‫זיכרון אחד בכל פעם.‬
‫אם נתקדם מהר מדי,‬
‫אני חושש שאת עלולה ללכת לאיבוד באפלה.‬
‫ואם תלכי לאיבוד…‬
‫כולנו נלך לאיבוד.‬
‫היי, אריק. אני לוקח הפסקה.‬
‫הרגע לקחת הפסקה.‬
‫כן, טוב, תגיד למיילו‬ ‫שירגיע עם הבצל בפעם הבאה.‬
‫אני יכולה לחכות באוטו?‬
‫כי זה יהיה ממש מעפן.‬
‫יהיה בסדר.‬
‫אני לא מסוגלת לראות את העיניים העמומות‬ ‫של אדי נשברות שוב. באמת שלא.‬
‫לפחות הוא יוכל לשתות ולהרגיש יותר טוב.‬
‫זה מה שאמא שלי עושה.‬
‫אולי נעשה על זה חזרה?‬
‫"היי, אדי. הפעם החדשות הטובות קודם.‬
‫הבאנו לך ג'אנק פוד שדסטין בחר‬ ‫ואת שישיית הבירות שביקשת.‬
‫אה, כן, מצאנו את וקנה.‬
‫רק שהחדשות הרעות הן‬ ‫שהוא בממד האפל והמפחיד ההוא‬
‫והשער סגור, אז אין לנו דרך להגיע אליו.‬
‫הוא לגמרי חסום בפנינו, אז בעצם נדפקת.‬
‫ולא, אני יודעת שכבר נדפקת,‬
‫עכשיו אתה דפוק כפליים, כפול שלוש."‬
‫רגע. אולי לא ננסח את זה ככה.‬
‫"אנחנו יותר קרובים למציאת וקנה."‬
‫זה מה שנגיד. זה מה שחשוב.‬
‫רואה, רובין? גישה חיובית עושה את ההבדל.‬
‫אוי, חרא.‬
‫אין מה לראות.‬
‫קחו צעד אחורה.‬
‫בסדר?‬
‫בואו. מכאן.‬
‫…מוקד החירום של מחוז רואן קיבל שיחה‬
‫קצת אחרי חצות,‬
‫ודיווח על רצח באגם.‬
‫השוטר קלהאן ואנוכי‬
‫הגענו ראשונים לזירה.‬
‫עשינו את דרכנו לחוף אגם האוהבים.‬
‫בערך עשרה מטרים מהבית שאתם רואים מאחוריי.‬
‫שם מצאנו את הקורבן…‬
‫- גופה נמצאה באגם האוהבים -‬
‫שמיניסט בן 18 מתיכון הוקינס.‬
‫פטריק מקיני.‬
‫הגפיים שלו…‬
‫אלוהים.‬ ‫-…הגוף שלו הושחת…‬
‫מה אנחנו עושים? כלומר, איפה ה-FBI?‬
‫היה עד ראייה בזירה…‬ ‫-זה מה שאני רוצה לדעת.‬
‫רוצח סדרתי מסתובב חופשי.‬
‫זיהינו גם אדם מבוקש לחקירה.‬
‫אדי מנסון.‬
‫אנו מעודדים כל מי שיש לו מידע למסור אותו.‬
‫אוי.‬
‫זה לא טוב. זה ממש לא טוב.‬
‫לכולכם יש הרבה שאלות,‬ ‫ואני אענה על כמה שאוכל‬
‫בשעה שתיים בבית העירייה,‬
‫וכל חברי קהילת הוקינס‬ ‫מוזמנים להגיע. אבל כרגע,‬
‫יש לי עבודה, ואני מעריך את הבנתכם.‬
‫האם אדי עדיין בהוקינס?‬
‫דסטין, אתה שומע אותי? וילר?‬
‫אדי. לעזאזל.‬
‫אתה בסדר?‬
‫לא, בנאדם. אני רחוק מלהיות בסדר.‬
‫איפה הוא?‬ ‫-איפה אתה?‬
‫סלע הגולגולת. אתה יודע איפה זה?‬ ‫-כן.‬
‫זה ליד קורנוואליס ו…‬ ‫-גארט, כן. אני יודע איפה זה.‬
‫תחזיק מעמד. אנחנו באים.‬
‫- סולט לייק סיטי‬ ‫16 ק"מ -‬
‫- סרפר בוי פיצה -‬
‫נרדם לי התחת.‬
‫התחת שלכם לא נרדם?‬
‫התחת שלי לא נרדם.‬
‫כולם צריכים להתנהג יפה, טוב?‬
‫למה אתה מסתכל עליי כשאתה אומר את זה?‬
‫וואו, לא הסתכלתי עליך.‬ ‫-הם ממש דתיים.‬
‫כן, אני ממש רוחני, אחי.‬
‫כן, אני חושב שגם הם רוחניים.‬ ‫רק באופן שונה.‬
‫היי.‬
‫סוזי כאן?‬
‫התרחק, מורעב שכמוך!‬
‫עור שדונים שכמוך! לשון פר מיובשת שכמוך!‬
‫זו מסיבה כלבבי.‬
‫ננשכתי.‬
‫הצילו!‬
‫הופעה מדהימה.‬ ‫-סלחו לי.‬
‫היי, אנחנו מחפשים את סוזי.‬
‫אתה לא רואה‬
‫שאנחנו מצלמים?‬
‫בחייך.‬
‫טוב, תישארי בדמות, טבת'ה. תישארי בדמות.‬
‫היי, אנחנו מחפשים את סוזי.‬
‫לא יודעת, לא אכפת לי.‬
‫זה יותר מדי מלח, פיטר. הכליות של אבא!‬
‫קורנליוס!‬
‫כמה פעמים אני צריכה להגיד לך? זה לא צעצוע.‬
‫קדימה.‬
‫- פסק זמן -‬
‫אם תברח שוב, אני אקרא לאבא.‬
‫מי אתה, לעזאזל?‬
‫ארגייל.‬
‫ומי את?‬
‫עדן.‬
‫כמו הגן.‬ ‫-וואו.‬
‫אנחנו מחפשים את סוזי.‬ ‫-את יודעת איפה היא?‬
‫קומה שלישית, דלת שנייה משמאלכם.‬
‫תנו למשקפופרית האנוכית‬ ‫המחורבנת הזאת דחיפה קטנה ממני.‬
‫בהחלט.‬
‫עדן, אני…‬
‫אני אדחוף אותה בשבילך. אני…‬
‫אני אעשה הכול בשבילך.‬
‫יופי, היא לא כאן.‬
‫"תנו לה דחיפה."‬
‫סוזי!‬ ‫-כן?‬
‫מי אתם לכל הרוחות? ומה אתם עושים בחדר שלי?‬
‫סליחה, זה הוגן.‬ ‫-לא, תקשיבי.‬
‫אנחנו חברים של דסטין.‬ ‫-כן.‬
‫אנחנו ממש צריכים את עזרתך.‬
‫אמרת שעה.‬
‫לא הערכתי את זה נכון.‬
‫חשבתי שאתה מת.‬
‫כבר עדיף למות.‬
‫אנחנו באמת בגיהינום אם הגיהינום קפא.‬
‫אין שום דבר בדרום,‬ ‫אבל ראיתי קצת עשן שלושה ק"מ צפונה.‬
‫אולי זו עיירה, בית.‬
‫אולי מישהו שם יודע איפה הכלא הזה.‬
‫הכלא הסודי ביותר.‬
‫באמת?‬
‫נכון.‬
‫היה לך מזל עם החבר שלנו?‬
‫מה אתה חושב?‬
‫היי!‬
‫זבל!‬
‫אנחנו זזים. הזדמנות אחרונה.‬
‫איפה הכלא?‬
‫אמרתי לך.‬
‫יורי יעזור לך תמורת מחיר הולם.‬
‫אמרתי לך, אנחנו מבזבזים את הזמן שלנו.‬
‫חצי.‬ ‫-מה?‬
‫מה?‬ ‫-שמעת אותי, ממזר עקשן שכמוך.‬
‫חצי מהפרס.‬
‫עשרים אלף.‬
‫שלושים אלף.‬ ‫-עשרים ושתיים.‬
‫עשרים וחמש.‬
‫טוב.‬
‫נראה שיש לנו…‬
‫מטומטם!‬
‫חשבת שאני רציני?‬
‫הוא חשב שאני רציני.‬
‫עבדתי עליך! ממש עבדתי עליך!‬
‫תזכה רק בדבר אחד אם תסכים לעסקה הזו.‬
‫תזכה לחיות.‬
‫אתה לא רוצח.‬
‫אתה צודק. הוא לא רוצח.‬
‫לא.‬
‫אבל אנחנו לא צריכים להרוג אותך.‬
‫אנחנו יכולים פשוט להשאיר אותך פה.‬
‫כי אין כלום במרחק קילומטרים,‬
‫ואף אחד לא ימצא אותך.‬
‫לפחות לא בן אדם.‬
‫ראיתי עקבות.‬ ‫-עקבות.‬
‫ביער, יורי.‬
‫דובים.‬ ‫-דובים.‬
‫מי ידע שאפשר לחזות את העתיד שלך?‬
‫שנתעופף מכאן, ציפור קטנה?‬
‫ביי-ביי, יורי.‬
‫חכו.‬
‫אתם צריכים ללכת מזרחה, לא צפונה.‬
‫המחסן שלי שם. ציוד, רובים, משאית.‬
‫נצטרך להגיע לכלא עד רדת הלילה‬
‫אם אתם רוצים להציל את החבר שלכם.‬
‫כלומר, אם הוא כבר לא מת.‬
‫החוצה.‬
‫כולם החוצה.‬
‫קדימה! זוזו!‬
‫זהו זה, אמריקני.‬
‫אני מקווה שאתה מוכן.‬
‫למה אתם מחכים?‬
‫זוזו.‬
‫קדימה!‬
‫זוזו!‬
‫אני חולם, אמריקני?‬
‫או שזה אמיתי?‬
‫מה הבעיה של החבר האמריקני שלך?‬
‫הוא איבד את הרצון לחיות.‬
‫והוא לא חבר שלי.‬
‫נכון, מר מקולל?‬
‫איבדת את הרצון לחיות.‬
‫כן. כן, משהו כזה.‬
‫לא.‬
‫הוא אמריקני, אחרי הכול.‬
‫הרבה דיבורים, אבל חלש בפנים.‬
‫תגיד לו לאכול.‬
‫או שהוא יסכן את כולנו.‬
‫מצפה לנו קרב ארוך.‬
‫איזה מין קרב?‬
‫אני כאן כבר שבוע.‬
‫בלילה הראשון שלי,‬
‫ראיתי שישה אנשים נכנסים לחדר הזה.‬
‫שישה.‬
‫בדיוק כמונו.‬
‫הם יצאו‬
‫שמחים ושמנים, עם פנים מרוחים בשמן.‬
‫אבל כשהלילה ירד, הם נזרקו לבור שם.‬
‫אבל לא לבד.‬
‫שמעת את השאגות האלה, נכון?‬
‫זאת מפלצת.‬
‫מעולם אחר.‬
‫זה לקח 30 שניות.‬
‫וכל ששת הגברים…‬
‫אתה מדבר שטויות.‬
‫אם הם מתכננים להרוג אותנו הלילה,‬ ‫למה שיבזבזו את האוכל?‬
‫הם רוצים שנהיה חזקים.‬
‫כדי שיהיה לנו כוח להילחם במפלצת.‬
‫לאתגר את הכוח שלה.‬
‫לאמן את המפלצת הזאת למלחמה.‬
‫אבל בשבוע שעבר,‬ ‫הגברים קיבלו את כלי הנשק שלהם,‬
‫ואז התפזרו כמו טמבלים.‬
‫אנחנו נישאר ביחד.‬
‫אולי יהיה לנו סיכוי.‬
‫אולי נזכה לחיות עוד יום.‬
‫עד מחר!‬
‫תנו לי לנחש.‬
‫ה…‬
‫חיה הזאת…‬
‫בערך בגובה שלושה מטר?‬
‫עור לבן ודק?‬
‫בלי פרצוף?‬
‫בלי עיניים?‬
‫קדימה, תתרגם!‬
‫איך אתה יודע?‬
‫כי ראיתי אחת כזו.‬
‫ונלחמתי בה.‬
‫וכל התיאוריות שלך לגביה,‬
‫הן שגויות.‬
‫אתה יודע למה מאכילים טורפים בטרף חי?‬
‫כי אם לא, הטורף משתעמם ומפסיק לאכול.‬
‫הוא זקוק לריגוש של הציד.‬
‫אנחנו לא כאן כדי לאמן‬ ‫את המפלצת הזו בחרבות וגרזינים.‬
‫אנחנו כאן כדי לבדר אותה.‬
‫והאוכל הזה…‬
‫לא אמור לחזק אותנו.‬
‫הוא אמור‬
‫לגרום לנו להשמין.‬
‫כדי שנהיה מלאים בחומרים התזונתיים‬ ‫והחלבונים שהמפלצת המתפתחת זקוקה להם.‬
‫אז תאכלו, בחורים.‬
‫תיהנו.‬
‫זו הארוחה האחרונה שלכם.‬
‫לאיזה מספר את מכוונת?‬
‫שלוש.‬
‫את יודעת,‬
‫לפעמים,‬
‫עוזר לקחת צעד אחורה לרגע.‬
‫לתת למוח להתאפס.‬
‫אנחנו ממש נחושים, מה?‬
‫את יודעת,‬
‫את מזכירה לי מישהו. מישהו שהכרתי מקרוב.‬
‫את יכולה לנחש מי זה?‬
‫אחת?‬
‫אבא אמר שהוא לא…‬ ‫-קיים? אני יודע.‬
‫אבל אפשר לגלות לך סוד?‬
‫לפעמים,‬
‫אבא לא דובר אמת.‬
‫ביליתי שנים עם אחת.‬
‫ממש כאן.‬
‫בחדר הזה.‬
‫איפה הוא?‬
‫אולי נשמור את הסיפור הזה ליום אחר.‬
‫אין לו סוף טוב לצערי.‬
‫אבל הוא דמה לך מאוד.‬
‫הוא התקשה בכול.‬
‫ואז, משום מקום, הוא נכנס הנה וזה היה כאילו‬
‫משהו השתנה.‬
‫ושאלתי אותו מה השתנה, והוא אמר…‬
‫הוא אמר שהוא הבין את זה.‬
‫הוא מצא את כוחו בזיכרון מהעבר שלו.‬
‫משהו שהעציב אותו.‬
‫אבל גם הכעיס אותו.‬
‫אולי יש לך זיכרון כזה?‬
‫את זוכרת את היום בו‬ ‫אישה זרה באה לבקר אותך?‬
‫זה היה כששמונה עדיין היה כאן.‬
‫האישה הזאת,‬
‫היא קראה לך בשם.‬
‫ג'יין. לא!‬
‫לא! ג'יין!‬
‫זו…‬
‫הייתה אמא שלך.‬
‫אמא מתה.‬
‫היא מתה כשהיא עשתה אותי.‬
‫ומי אמר לך את זה?‬
‫אבא.‬
‫שלא תמיד דובר אמת.‬
‫המקום הזה…‬
‫והאנשים כאן…‬
‫הם לא מה שאת חושבת שהם.‬
‫בוקר טוב, ילדים.‬ ‫-בוקר טוב, אבא.‬
‫תכננתי משהו מאוד מיוחד בשבילכם היום.‬
‫אתם מוכנים?‬
‫כן, אבא.‬
‫יופי. שבע-עשרה, אתה מוכן לפתוח את הדלת?‬
‫כן, אבא.‬ ‫-לכו.‬
‫אחריך.‬
‫היינו צריכים לספר לה את האמת.‬
‫ולסכן הכול?‬
‫לא.‬
‫היא תגלה בקרוב.‬
‫אחי, אני אומר לך,‬ ‫אתה לוקח אותנו בכיוון הלא נכון.‬
‫זה צפון. אני בטוח. בדקתי במפה.‬
‫אתה יודע שסלע הגולגולת‬ ‫הוא מקום התמזמזות פופולרי?‬
‫כן. אז?‬
‫אז הוא לא היה פופולרי‬ ‫עד שהפכתי אותו לפופולרי.‬
‫בסדר? אני המצאתי אותו.‬
‫אנחנו הולכים בכיוון הלא נכון.‬ ‫-סטיב.‬
‫לאן אתה הולך? סטיב!‬ ‫-תפסיק לקטר. בוא כבר. סמוך עליי.‬
‫אוקיי, רגע, אז מסתבר‬ ‫שאנחנו הולכים לכאן עכשיו?‬
‫אני נשבעת, אם נלך לאיבוד בגללם…‬
‫היי.‬
‫אתה בסדר?‬
‫כן.‬
‫אני בסדר. רק…‬
‫חושב על פטריק. את יודעת?‬
‫כן.‬
‫זאת אומרת, כאילו,‬
‫למה הוא?‬
‫אבל אז אני נזכר שיום אחד,‬
‫הוא הגיע לאימון עם פנס בעין.‬
‫הוא אמר שהוא נפל, אבל ברור שהוא שיקר.‬
‫זה כאילו שלכל האנשים שווקנה פוגע בהם‬
‫יש משהו בחיים שלהם.‬
‫משהו ש…‬ ‫-פוגע בהם.‬
‫רודף אותם.‬
‫כן.‬
‫לא ממש הכרתי את פטריק,‬
‫אז היה קל פשוט‬
‫להפנות מבט, אני מניח.‬
‫אבל כן הכרתי אותך.‬
‫ואני מצטער שלא הייתי נוכח.‬
‫זאת לא אשמתך.‬
‫לא.‬ ‫-אני נעלמתי.‬
‫לא נכון.‬
‫פשוט לא הסתכלתי כמו שצריך.‬
‫בסדר?‬
‫אבל אני רואה אותך עכשיו.‬
‫אני רואה אותך.‬
‫אלוהים, הם כל כך מקסימים.‬ ‫אפשר למעוך אותם, נכון?‬
‫אם יורשה לי לראות‬ ‫נקודת אור בדיכאון סוף העולם הזה,‬
‫זו תהיה ההצתה מחדש של הלהבה הנושנה‬ ‫שלא הייתה צריכה להיכבות מלכתחילה.‬
‫לא התכוונתי לזה כרמז או משהו.‬
‫נכון.‬
‫אבל אם כן התכוונתי לזה כרמז,‬ ‫זה יהיה כל כך נורא?‬
‫לאחל אושר לחברים שלי?‬
‫את חושבת שאני לא מאושרת?‬
‫אני בטוחה שכן.‬
‫רק שכשציינתי את ג'ונתן בספריה,‬
‫את התכווצת או נרתעת או משהו…‬
‫לא התכווצתי או נרתעתי.‬
‫בסדר.‬ ‫-ג'ונתן ואני בסדר.‬
‫הבנתי.‬ ‫-אנחנו סבבה.‬
‫כן.‬
‫פשוט…‬
‫הוא היה אמור להגיע הנה לחופשה,‬
‫ואז הוא התחרט ברגע האחרון‬ ‫בגלל סיבה ג'ונתנית עמומה וממולמלת.‬
‫ולמען האמת, אני לא כל כך מופתעת‬
‫כי הרגשתי שהוא מתרחק לאחרונה.‬
‫ואני לא יודעת אם זה כי‬ ‫אנחנו במרחק 3,000 ק"מ זה מזה,‬
‫או שהוא פגש מישהי חדשה, או מה.‬
‫ועכשיו אני לא יכולה לגלות למה,‬
‫כי מסתבר שהוא‬ ‫פוצץ את הטלפון המשפחתי שלו או משהו.‬
‫אז כן, אם אזכור השם שלו גרם‬ ‫לעווית שריר קלה על הפנים שלי,‬
‫זו כנראה הסיבה.‬
‫זו סיבה הגיונית להתכווץ, להירתע, או משהו.‬
‫אמרת, "האושר של החברים שלך".‬
‫אז זה אומר שאנחנו חברות?‬
‫זאת אומרת, באופן רשמי?‬
‫כן. כלומר, נכון?‬
‫נכון.‬
‫אוי, בום!‬
‫באדה בינג, באדה בום.‬ ‫הנה היא, הנדרסון.‬
‫סלע הגולגולת.‬
‫תאכל את הלב, אחי.‬ ‫תאכל את הלב המטופש והשחצן שלך.‬
‫זה לא הגיוני.‬
‫אפילו כשזה מול העיניים שלך,‬ ‫אתה לא מוכן להודות.‬
‫אתה לא מוכן להודות שאתה טועה, טמבל שכמוך.‬
‫אני מסכים.‬
‫אתה, דסטין הנדרסון, חתיכת…‬
‫טמבל מוחלט.‬
‫אלוהים, חשבנו שאתה גמור.‬
‫כן, גם אני, בנאדם.‬
‫גם אני.‬
‫כמה זמן ידעתם שאדי מנסון‬ ‫הורג את הילדים האלה?‬
‫כריסי נרצחה בקרוון שלו,‬
‫ואתה מצפה שנאמין שרק הבוקר הוא הפך לחשוד?‬
‫האמת היא שאנחנו חוקרים כמה כיוונים,‬
‫וכן, אדי מנסון היה אחד מהם.‬
‫ועכשיו אנחנו עושים‬ ‫כל שביכולתנו כדי למצוא אותו.‬
‫בינתיים, למען ביטחונכם,‬
‫אנו נאכוף עוצר קפדני.‬
‫מה?‬ ‫-זה הפתרון שלכם?‬
‫להסתתר מפניו?‬ ‫-אנחנו כבר עושים את זה.‬
‫כבר חלפו ימים. ימים!‬
‫אז תגיד לי למה הוא לא מאחורי סורגים עכשיו.‬
‫אני מבין שאתם נסערים, אבל אני מבטיח,‬
‫אנחנו נמצא אותו.‬
‫לא.‬
‫לא תמצאו.‬
‫ג'ייסון?‬
‫בני, אולי נדבר על זה בפרטיות?‬
‫למה? כדי שתוכל להשתיק אותי?‬
‫כדי שתוכל למנוע מהאמת לצאת?‬
‫אני לא יודע מה איתכם,‬
‫אבל אני לא מסוגל‬ ‫להקשיב לעוד תירוצים ושקרים.‬
‫זה מספיק.‬ ‫-אני מסכים, זה הספיק לי!‬
‫למעשה, אני חושב שזה הספיק לכולנו.‬
‫אתמול בלילה…‬
‫אתמול בלילה, ראיתי דברים שאין להם הסבר.‬
‫דברים שהמשטרה לא רוצה להאמין בהם.‬
‫ודברים שאני לא רוצה להאמין בהם בעצמי.‬
‫אבל אני יודע מה ראיתי. אני יודע.‬
‫והחלטתי להשלים עם אמת איומה.‬
‫מעשי הרצח האלה הם קורבנות פולחניים.‬
‫כולנו שמענו איך כתות שטניות‬ ‫מתפשטות ברחבי המדינה שלנו‬
‫כמו מחלה.‬
‫ואדי מנסון‬
‫הוא המנהיג של אחת הכתות האלה.‬
‫כת שפועלת כאן בהוקינס.‬
‫השרפה בקניון.‬
‫כל מקרי המוות הבלתי פתורים בשנים האחרונות.‬
‫יש שאומרים שהעיירה שלנו מקוללת.‬ ‫הם פשוט לא יודעים למה.‬
‫עכשיו אנחנו יודעים.‬
‫עכשיו אנחנו יודעים למה.‬
‫הם קוראים לעצמם "הלפייר".‬
‫זה קשקוש!‬
‫הלפייר הוא לא כת. זה מועדון לחנונים.‬
‫אריקה!‬ ‫-רק העובדות.‬
‫מועדון.‬
‫מועדון. מועדון בלתי מזיק.‬ ‫זה מה שהם רוצים שתחשבו.‬
‫- מבוקשים -‬
‫אבל זה שקר.‬
‫שקר שנועד להסתיר את האמת.‬
‫ועכשיו הכת הזו מגנה על המנהיג שלה, אדי.‬
‫מסתירה אותו.‬
‫מאפשרת לו להמשיך להשתולל.‬
‫אתמול בלילה, תחושת ייאוש סחפה אותי.‬
‫ואז נזכרתי ברומיים פרק יב' פסוק כ"א.‬
‫"אל נא יכבשך הרע.‬
‫כבוש אתה את הרע בטוב."‬
‫ואלוהים יודע שיש טוב בעיר הזאת.‬ ‫כל כך הרבה טוב. זה בחדר הזה!‬
‫זה בחדר הזה, ממש כאן, עכשיו.‬
‫אז באתי לכאן היום, בענווה,‬
‫לבקש את עזרתכם.‬
‫להצטרף אליי לקרב הזה.‬
‫בואו נגרש את הרוע הזה‬ ‫ונציל את הוקינס ביחד.‬
‫טוב, למה אתם יושבים ומתבטלים?‬
‫שמעתם את הילד.‬
‫היי.‬
‫אני רוצה שתקשיבו לי טוב.‬
‫כל מי שיפריע בחקירה הזו‬
‫ייעצר.‬
‫היי! אנחנו נאכוף את העוצר.‬
‫אם לא תהיו בבתים‬ ‫אחרי השקיעה עם דלתות נעולות,‬
‫תקבלו דו"ח.‬
‫וזה יופיע בתיק שלכם.‬
‫אוקיי, אני צריכה לעבד את זה.‬
‫כלומר, ייתכן שזה הדבר‬ ‫הכי מטורף ששמעתי בחיי.‬
‫אני יודע, זה בלתי נתפס.‬
‫אבל זה נכון. הכול נכון.‬
‫אני מחייגת למחשב הזה ומוצאת מיקום,‬
‫ופרויקט נינה נמצא במיקום הזה?‬
‫בדיוק.‬
‫ופרויקט נינה הוא שם הקוד למשחק וידאו?‬
‫טוב, לא, זה לא רק משחק וידאו.‬ ‫זו קונסולת משחקי וידאו.‬
‫זו בעיקרון הגרסה האמריקאית לנינטנדו.‬
‫אמריקנטנדו.‬
‫זה שם מטומטם.‬
‫את צודקת, זה באמת שם מטומטם,‬ ‫אבל סוזי, זה 16 ביט.‬
‫שישה-עשר ביט?‬
‫למה לא שמעתי על זה?‬ ‫-כי זה סודי ביותר.‬
‫לכן אנחנו עושים את זה.‬ ‫-נכון. זה בשביל קידום המכירות.‬
‫הראשונים שימצאו את המיקום הסודי יקבלו…‬
‫אמריקנטנדו?‬ ‫-אמריקנטנדו.‬
‫אז נסעתם 5,000 ק"מ בחופשת האביב שלכם‬
‫כדי שאעזור לכם לקבל קונסולת משחקים חדשה‬
‫שאיש לא שמע עליה?‬
‫כן.‬ ‫-כן.‬
‫אבל זה לא בשבילנו. זה בשביל דסטין.‬ ‫-נכון.‬
‫בדיוק. זה בשביל דסטין.‬ ‫ליום ההולדת של דסטין, שיקרה…‬
‫בעוד חודשיים, שלושה ימים וחמש שעות.‬
‫סוזי, אני לא יודעת מה את עושה,‬
‫אבל אני לא אבלה את כל היום בשמרטפות.‬
‫תתרמי את חלקך הארור!‬ ‫-שפה!‬
‫אוי, לא, אני אישרף בגיהינום עכשיו?‬
‫תגידי לה, עדן.‬
‫צאי מהחדר שלי.‬ ‫-אל תיגעי בי, חראית קטנה!‬
‫אוקיי, אז את יכולה לעזור?‬
‫אני אעשה הכול למען דסטי-באן.‬
‫אבל אני חוששת שהייתה התפתחות מצערת.‬
‫אחרי ששיניתי את הציון של דסטי,‬ ‫נתקפתי נקיפות מצפון איומות.‬
‫סוזי, אני ממש מאוכזב.‬
‫אבא ראה את הנשמה המעונה שלי,‬ ‫והוא הוציא ממני וידוי.‬
‫רציתי לעזור לו.‬
‫לא רק שעברתי על החוק,‬ ‫יצאתי עם כופר.‬
‫כופר!‬
‫אבא מעולם לא כעס כל כך.‬ ‫-…החל מהיום.‬
‫הוא היה זקוק לי.‬
‫באופן טבעי…‬ ‫-אבא, לא!‬
‫…אחרי שהוא גילה את האמת הנוראה,‬
‫הוא החרים את המחשב שלי.‬
‫ואבא לא אחד שמשנה את דעתו.‬
‫הסבירות שאראה אותו שוב‬ ‫היא כמו הסבירות שאראה את דסטי-באן.‬
‫איפה המחשב?‬
‫בחדר העבודה שלו.‬
‫הוא משתמש בו לעבודה.‬
‫ואבא תמיד עובד,‬ ‫והדלת שלו נעולה באופן קבוע.‬
‫אני ממש מצטערת.‬
‫באמת.‬
‫אבל נראה שנסעתם עד הנה לחינם.‬
‫קורנליוס!‬
‫אלא אם…‬
‫אלא אם?‬
‫אולי יש דרך.‬
‫אבל נצטרך עזרה.‬
‫הרבה עזרה.‬
‫מגניב.‬
‫חבר'ה?‬
‫אתם למטה?‬
‫חבר'ה?‬
‫הם כבר היו אמורים לחזור.‬ ‫הם אמורים להיות פה.‬
‫באיזו שעה היה הסרט?‬ ‫-לפני ארבע שעות.‬
‫צר לי לבשר לך, גב' וילר, אבל הם שיקרו לך.‬
‫על ראש הגנב בוער הכובע.‬ ‫-הולי.‬
‫אנחנו לא באמת חושבים‬ ‫שהם קשורים לאדי הזה, נכון?‬
‫אני חושב שבשלב זה, הכול אפשרי.‬
‫הילדים שלנו לא רוצחים, טד.‬
‫אל תכניסי לי מילים לפה.‬
‫היא עושה את זה, מעוותת את מה שאני אומר.‬
‫את מתקשרת לקולנוע?‬
‫למשטרה.‬
‫כשהגעתי לחוף, ניסיתי להתקשר אליכם, אבל…‬
‫מכשיר הקשר שלי נדפק, אחי.‬
‫נרטב.‬
‫אז עשיתי את מה שמסתבר שאני עושה עכשיו.‬
‫ברחתי.‬
‫אתה יודע באיזו שעה זה קרה? התקיפה?‬
‫כן, לא, אני יודע מה הייתה השעה בדיוק.‬
‫מכשיר הקשר שלי הוא לא הדבר היחיד שנרטב.‬
‫תשע עשרים ושבע.‬ ‫-השעה שבה הפנסים התפגרו.‬
‫ומה זה אומר בדיוק?‬
‫שפרץ האנרגיה הזה קרה כשווקנה תקף את פטריק.‬
‫טוב, אנחנו מתקרבים.‬ ‫אנחנו יודעים איך וקנה תוקף.‬
‫ומאיפה הוא תוקף.‬
‫אז אנחנו רק צריכים‬ ‫להתגנב למאורה שלו בעולם ההפוך‬
‫ולנעוץ יתד בליבו.‬
‫אם יש לו לב.‬
‫יתד? הוא כמו ערפד? הוא ערפד?‬
‫זו הייתה מטפורה.‬ ‫-קליע יעבוד, נכון?‬
‫אני אומר שנערוף לו את הראש.‬
‫לא נוכל לעשות שום דבר‬ ‫עד שנמצא דרך להגיע לעולם ההפוך.‬
‫אנחנו צריכים שאל תחזיר את הכוחות שלה.‬
‫הכול היה הרבה יותר קל.‬
‫הייתה לנו ילדה. היו לה כוחות-על.‬
‫כוחות-על. כן, הזכרתם אותה.‬
‫היי, הנדרסון לא מקולל, נכון?‬
‫מקולל? לא. הוא בסדר.‬
‫מטורף?‬
‫בהחלט.‬
‫בום!‬
‫באדה… באדה… בום.‬
‫צדקתי.‬
‫סלע הגולגולת היה בצפון.‬
‫ברצינות. אתה רציני?‬
‫זה סלע הגולגולת. בסדר?‬
‫אתה טועה לחלוטין, במאה אחוז כרגע.‬
‫כן.‬
‫ולא.‬
‫אלוהים.‬
‫המצפן הזה עבד כשיצאנו מהבית של משפ' וילר.‬
‫הוא עבד כשיצאנו מהאוטו ברח' קרלי.‬
‫אבל הוא התחיל לזייף ככל שהתקדמנו מזרחה.‬
‫עכשיו הוא ממש מזייף.‬
‫כשהובלתי אותנו הנה, לא טעיתי.‬
‫המצפן טעה.‬
‫השתמשת בציוד פגום. עדיין טעית.‬
‫רק שהוא לא פגום.‬
‫לוקאס, אתה זוכר מה משפיע על מצפן?‬
‫שדה אלקטרומגנטי.‬
‫כן.‬ ‫-מצטערת. כנראה שהברזתי מהשיעור הזה.‬
‫בנוכחות שדה אלקטרומגנטי חזק יותר,‬
‫המחט תסטה לעבר הכוח הזה.‬
‫אז יש מגנט עצום בסביבה, או…‬
‫שיש שער.‬
‫אבל אנחנו לא קרובים למעבדה.‬
‫אבל מה אם איכשהו יש עוד שער?‬
‫שער שאנחנו לא יודעים עליו.‬
‫הוא בטח קטן יותר. פחות עוצמתי.‬
‫שער תינוק.‬ ‫-איך? למה?‬
‫אין לי מושג. אני רק יודע‬ ‫שמשהו גורם להפרעה,‬
‫ובפעם האחרונה שראינו משהו כזה, זה היה שער.‬
‫ואני מקווה שזה נכון‬ ‫כי אז תהיה דרך להגיע לווקנה.‬
‫וסיכוי לשחרר את מקס מהקללה הזאת.‬
‫לאן אתה הולך?‬
‫היי.‬
‫אדי עדיין מבוקש.‬ ‫אנחנו לא יכולים לצאת לטיול ביער.‬
‫קפסולת הפלדה הקטנה הזו‬ ‫יכולה להיות המפתח להצלת מקס ואדי.‬
‫מה אתה אומר, אדי המגורש?‬
‫אני אומר שאתה מבקש ממני‬ ‫לעקוב אחריך למורדור,‬
‫ובכנות,‬
‫אני חושב שזה רעיון ממש גרוע.‬
‫אבל הפלך…‬
‫הפלך בוער.‬
‫אז הולכים למורדור.‬
‫מה זה מורדור?‬
‫קח את הדברים שלך, אחי. קדימה.‬
‫היום,‬
‫אנחנו נשחק משחק.‬
‫חוקי המשחק פשוטים למדי.‬
‫הישארו בתוך המעגל שלכם.‬
‫אם תצאו מהמעגל שלכם,‬
‫תפסידו.‬
‫האחרון שיעמוד בתוך המעגל שלו‬
‫יזכה לבלות שעה נוספת של זמן חופשי‬
‫בחדר הקשת בענן.‬
‫עכשיו, אפילו שנתחרה זה בזה…‬
‫שתיים.‬
‫שש.‬
‫…אני רוצה שתתייחסו לזה‬ ‫כמו לאחד המבחנים שלנו.‬
‫בסדר?‬
‫עכשיו, זה חשוב מאוד.‬
‫אם תאפשרו לכעס או רגש‬
‫לפלוש למחשבות שלכם,‬
‫אתם תיכשלו.‬
‫אני מבטיח.‬
‫אתם מבינים?‬
‫כן, אבא.‬
‫יופי.‬
‫התחילו.‬
‫טוב מאוד, שתיים.‬
‫מספר שש,‬
‫בבקשה,‬
‫שב ליד הדלת.‬
‫חמש.‬
‫אילבן.‬
‫בהצלחה.‬
‫התחילו.‬
‫הוא מצא את כוחו בזיכרון מהעבר שלו.‬
‫משהו שהעציב אותו,‬
‫אבל גם הכעיס אותו.‬
‫אולי יש לך זיכרון כזה?‬
‫ג'יין. לא!‬
‫לא! ג'יין!‬
‫ובכן,‬
‫נראה שיש לנו מנצחת חדשה.‬
‫תרשו לי להציג בפניכם…‬
‫את קיריאן.‬
‫אתם רואים את הצריח האפור שם?‬
‫זה המחסן של יורי.‬
‫זה נראה כמו כנסייה.‬
‫בואו נראה אילו ניסים היא מכילה, כן?‬
‫מישהו פלש לחמאת הבוטנים שלי.‬
‫מאוד פופולרית, כמו שאמרתי.‬
‫כלי נשק.‬
‫איפה כלי הנשק?‬
‫אלוהים.‬ ‫-היי. לא בכנסייה.‬
‫אהבתם את זה? חכו שתראו את הלהביור שלי.‬
‫אין לנו זמן לסיור מודרך.‬ ‫אנחנו צריכים לזוז.‬
‫היא תמיד כזו שתלטנית?‬
‫שמעת אותה.‬
‫מפתחות, מפה.‬
‫קדימה.‬
‫אז הכלא כאן.‬
‫בין שני ההרים האלה.‬
‫נסיעה של כשעתיים.‬ ‫-אני לא רואה כלום.‬
‫כי הוא לא מופיע על המפה, אבל הוא שם.‬
‫איך נדע שאתה לא מוביל אותנו למלכודת?‬
‫כי אני לא צריך.‬
‫אתם רוצים לפרוץ‬ ‫לכלא הכי קטלני במולדת כולה.‬
‫זו התאבדות.‬
‫מי אמר שנפרוץ פנימה?‬
‫אתה פשוט מצפה לדפוק?‬
‫"שלום, תנו לי להיכנס.‬ ‫אני אמריקני נחמד עם זקן גדול."‬
‫האמת שכן, משהו כזה.‬
‫תכננת להסגיר אותנו למנהל הכלא.‬
‫היום, אם אני לא טועה.‬
‫עכשיו אני מבין.‬
‫אני אכניס אתכם כאסירים‬
‫ואז אשחרר אתכם בתוך החומות.‬ ‫זה מסוכן, מטורף,‬
‫כנראה שעדיין תמותו,‬
‫ועם זאת, אני אוהב את זה.‬
‫אך כדי שזה יעבוד, יורי לא יכול להיות קשור.‬
‫היי, קשה להסגיר אסירים‬
‫כשאני אסיר בעצמי.‬
‫אני חושב שמנהל הכלא יחשוד.‬
‫לכן, מעתה והלאה,‬
‫אתה תהיה מורי.‬
‫ואני אהיה יורי.‬
‫אני לא עוקב.‬
‫אל תדאג.‬
‫זה תפקיד שקט.‬
‫אתה רוצה לעשות צחוק מעצמך, בבקשה.‬
‫אבל לדכא את הבחורים,‬ ‫לקחת להם את התקווה היחידה,‬
‫מה המטרה של זה?‬
‫אני אומר את האמת.‬ ‫אתה מטפח את האשליות שלהם.‬
‫לא אשליה. תקווה.‬
‫אני מאמין שנוכל להילחם.‬ ‫אני מאמין שנוכל לנצח.‬
‫יש לי בן, מיכאיל.‬
‫לא אשאיר אותו עם האמונה שאביו היה בוגד.‬
‫אני צריך לחזור אליו, ואני אחזור אליו.‬
‫הוא איטי?‬ ‫-מה?‬
‫מיכאיל, הבן שלך. הוא איטי? הוא טיפש?‬
‫תפסיקו לדבר.‬
‫לא, הוא חכם מאוד. מצטיין הכיתה.‬
‫תהיו בשקט!‬
‫אז אתה לא אבא שלו.‬
‫אמרתי לכם לזוז!‬
‫אתה שיכור, אמריקני.‬
‫הייתי שותק במקומך,‬ ‫אלא אם אתה רוצה למות מוקדם.‬
‫לא יכול. זה לא משנה.‬ ‫אני יודע שאמות היום.‬
‫אבל נחש מה, אני יודע‬ ‫מי אני ומה עשיתי, בניגוד אליכם,‬
‫גברים שלא מסוגלים להתמודד עם האמת‬
‫שהם עומדים למות, ואתה הסיבה שאנחנו כאן.‬
‫קדימה, זוזו!‬
‫הבן שלך הוא לא הבן שלך…‬
‫אמרתי לכם לשתוק!‬
‫…ואשתך…‬
‫קדימה!‬
‫תעשו את זה שוב,‬
‫ונירה בכם במקום.‬
‫טמבלים.‬
‫אתה שמח עכשיו, אמריקני?‬
‫זה היה שווה את זה?‬
‫אנו קוראים לזה דמוגורגון.‬
‫אני לא יודע איך הם השיגו אותו‬ ‫או מה הם עושים איתו, אבל…‬
‫כל מה שאמרתי עליו נכון.‬
‫רק שיש לו נקודת תורפה אחת.‬
‫אש.‬
‫הוא שונא אש.‬
‫אז חשבתי שאם אנחנו רוצים לנסות להרוג אותו,‬
‫נצטרך דלק.‬
‫ומשהו להצית אותו.‬
‫אז שאלת אם זה היה שווה את זה?‬
‫לשאלתך…‬
‫כן, אני חושב שזה היה שווה את זה.‬
‫בן זונה.‬
‫אל תצחיק אותי.‬ ‫הצלעות שלי שבורות. אל תצחיק אותי.‬
‫קורנליוס?‬
‫קורנליוס!‬
‫רגע, איפה ארגייל?‬ ‫-חרא, אני לא יודע.‬
‫ושלוש, שתיים…‬
‫אלוהים.‬
‫כל הכבוד, קורנליוס.‬
‫הסתלק, נבל מעופש! הסתלק!‬
‫ואנחנו בפנים.‬
‫לעז… לכל הרוחות.‬
‫לכל הרוחות. עשית את זה.‬
‫תחסוך את מחיאות הכפיים. אין כתובת.‬
‫"משרד." תנסי "משרד".‬
‫מה כל זה?‬
‫טאנר, טייטום, זוזו!‬
‫קורנליוס.‬
‫אולי זה חבוי בקוד?‬
‫מה שאמרת ממש לא הגיוני.‬ ‫-תירגעו. אני אאתר את כתובת ה-IP.‬
‫כתובת המה?‬
‫כתובת פרוטוקול האינטרנט.‬
‫תווית מספרית ייחודית‬ ‫שניתנת לכל טכנולוגיית מידע‬
‫המחוברת לאינטרנט.‬
‫מה זה האינטרנט?‬ ‫-לא משנה.‬
‫זה רק משהו שישנה את העולם.‬
‫מה קורה עכשיו?‬
‫אני מריצה את כתובת ה-IP בתוכנת איכון.‬
‫זה סוג של כריית נתונים.‬
‫טבת'ה!‬
‫טבת'ה. אוי, לא.‬
‫וקאט!‬
‫מדהים. פשוט מדהים.‬
‫ואבא, האימה על פניך.‬
‫היא נראתה אמיתית.‬
‫- נינה‬ ‫מיקום: נבדה -‬
‫בינגו.‬ ‫-נבדה?‬
‫אפשר להדפיס את זה?‬
‫לא, הכישורים שלי מסתכמים באיכון IP.‬
‫היית צינית.‬ ‫-כן.‬
‫הילדים האלה ישלחו אותי לבית משוגעים.‬
‫היי, אבא. לא תזיק לך תנומה.‬
‫תאטו!‬
‫דסטין צודק.‬
‫את גאונה מוסמכת.‬
‫נראה לי שהבהלנו בואש.‬
‫יו.‬
‫חברים שלי.‬
‫הצלחתם?‬
‫ראית את זה, צ'יף?‬ ‫הם לועגים לנו באופן גלוי.‬
‫תישאר רגוע.‬
‫חבורת חמושים כועסים‬ ‫שלוקחים את החוק לידיים צדים ילדים,‬
‫מתנגדים לנו באופן גלוי,‬ ‫ואתה רוצה שאני אישאר רגוע.‬
‫תישאר רגוע. כן.‬
‫היי, צ'יף, שומע?‬
‫כן, שומע.‬
‫מצאנו את הרכב שלהם‬ ‫מוסתר ליד סלע הגולגולת.‬
‫אבל אין זכר להם.‬
‫סלע הגולגולת?‬ ‫-כן.‬
‫זה לא מקום ההתמזמזויות?‬ ‫-ומרחק יריקה מאגם האוהבים.‬
‫למה שירצו לחזור לשם?‬
‫יש רק דרך אחת לגלות.‬ ‫חכו בסבלנות. אנחנו בדרך.‬
‫משהו קורה.‬
‫דסטין? אתה יכול להאט? דסטין?‬
‫אני חושב שאנחנו קרובים.‬
‫תיזהר, חבוב.‬
‫אוף.‬
‫אתה צוחק עליי.‬ ‫-כן.‬
‫חשבתי שהיער הזה היה מוכר.‬
‫אגם האוהבים.‬
‫זה מבלבל.‬
‫יש שער באגם האוהבים?‬
‫כשהדמוגורגון תקף,‬
‫הוא תמיד השאיר פתח.‬
‫אולי גם וקנה עושה את זה.‬
‫יש רק דרך אחת לגלות.‬
‫לאט. אמרתי לאט, בנאדם.‬ ‫-מצטער, אחי.‬
‫בבקשה.‬ ‫-כן, אני אעשה את זה.‬
‫תודה.‬ ‫-כן, זה גם עובד.‬
‫יופי, תפסת אותה.‬
‫וילר.‬ ‫-תודה.‬
‫היי, אתה מנסה להטביע אותנו?‬
‫הדבר הזה מחזיק שלושה אנשים גג, טוב?‬
‫עדיף ככה, בסדר? תישארו פה עם מקס.‬
‫שימו עין.‬ ‫-שימי את עין.‬
‫זאת התאוריה שלי.‬ ‫-שמעת את ננס.‬
‫מי מינה אותה האחראית?‬ ‫-אני.‬
‫מצפן.‬
‫היי, תפוס.‬
‫אמרת שלושה.‬
‫מצטער.‬
‫למיטה בתשע, ילדודס.‬
‫אני כבר מתגעגעת אליכם!‬
‫בבקשה…‬
‫- חדר בדיקות 1 -‬
‫בבקשה…‬
‫את לא אמורה לשוטט במסדרונות.‬
‫זה מנוגד לחוקים.‬
‫ומסוכן.‬
‫הבכת אותי היום.‬
‫אני מצטערת.‬ ‫-לא רציתי לפגוע בך.‬
‫את חלשה‬
‫ופתטית.‬
‫התאפקתי.‬
‫ואז את עושה את זה מול כולם?‬
‫מול אבא?‬
‫לא.‬
‫איך זה הרגיש?‬
‫נהנית מזה?‬
‫את רואה אור?‬
‫אני לא.‬
‫משהו כנראה קרה לחשמל.‬
‫תפסיקו! לא!‬
‫לא!‬
‫אם תגידי לאבא שעשינו את זה,‬
‫נהרוג אותך.‬
‫את מרגישה קצת מסוחררת?‬
‫מסכנה קטנה.‬
‫מה עשית?‬
‫לאט-לאט. נשימות עמוקות.‬
‫קחי נשימות עמוקות.‬
‫כל הכבוד, אילבן.‬
‫באמת כל הכבוד.‬
‫עכשיו אני יודעת מה קרה.‬
‫הרגתי אותם, נכון, אבא?‬
‫הרגתי את כולם.‬
‫בסדר.‬ ‫-הרגתי את כולם.‬
‫וואו, תאטו, חבר'ה.‬
‫וואו.‬ ‫-רגע.‬
‫הם עוצרים. למה הם עוצרים?‬
‫חבר'ה, מה קורה?‬
‫קדימה, דברו איתי.‬
‫מה קורה?‬
‫דסטין, המצפן שלך איבד את הצפון באופן רשמי.‬
‫סטיב, מה אתה עושה?‬
‫מישהו צריך לבדוק את זה.‬
‫אלא אם אחד מכם יכול להתעלות‬ ‫על קפטן נבחרת השחייה של תיכון הוקינס‬
‫ומציל מוסמך במשך שלוש שנים, אז…‬
‫זה חייב להיות אני. בלי תלונות, בסדר?‬
‫היי, אני לא מתלונן.‬
‫אני לא רוצה להיכנס לשם.‬
‫מתי סטיב נהיה כל כך שעיר?‬ ‫-נכון?‬
‫אני אומר לו שהוא צריך לקצץ את הג'ונגל,‬ ‫אבל הוא טוען שבחורות מתות על זה.‬
‫תן לי לראות.‬
‫מה?‬
‫היי.‬
‫בהצלחה.‬
‫תודה.‬
‫דוחה.‬
‫סטיב?‬
‫תיזהר.‬
‫אתם מבינים שאם יש שם שער,‬
‫אז טכנית זה שער מים?‬
‫ווטרגייט.‬
‫מה מצבנו, וילר?‬
‫כמעט דקה.‬ ‫-בסדר.‬
‫קדימה, סטיב. קדימה.‬
‫שם למטה, ליד המים!‬ ‫-חרא. תתכופפו.‬
‫חרא.‬
‫זה היה בחלק הזה של החוף.‬
‫אלוהים אדירים!‬
‫מצאתי אותו.‬
‫מצאת אותו?‬ ‫-מצאתי אותו. כן. מצאתי אותו.‬
‫אלוהים.‬ ‫-דסטין, אתה חתיכת איינשטיין.‬
‫סטיב מצא את השער…‬
‫שוטרים.‬ ‫-חרא.‬
‫אסור שהם ימצאו את אדי.‬
‫תישארו איתי.‬
‫היי, שוטרים!‬
‫מקס!‬ ‫-כאן! מצאתי את הרוצחים! מכאן!‬
‫חרא.‬ ‫רוצו!‬
‫זה די מטורף.‬
‫זה שער יותר קטן מהשער הגדול, אבל עדיין,‬
‫הוא די גדול.‬
‫סטיב!‬ ‫-סטיב!‬
‫סטיב!‬ ‫-לא!‬
‫מה לעזאזל זה היה?‬ ‫-ננסי, באמת, מה קרה?‬
‫אלוהים!‬
‫עצרו!‬
‫תחזרו הנה, עכברושים קטנים!‬
‫רגע.‬
‫את לא נכנסת לשם, נכון?‬ ‫-חכו פה.‬
‫לא, ננסי!‬ ‫-ננסי!‬
‫לעזאזל!‬
‫דסטין! חרא.‬
‫שלום לך.‬
‫לא.‬
‫מה את עושה? היא אמרה לחכות.‬
‫כן, שמעתי אותה.‬
‫היא אחראית.‬
‫אתה צוחק עליי?‬
‫המצאתי את זה.‬
‫שלא תעזי… לא…‬
‫לעזאזל…‬
‫בן זונה מזוין!‬
‫זה כל כך טיפשי. חרא!‬
‫תרגום כתוביות: שלומית בכר‬