‫חרא!‬
‫אלוהים.‬ ‫-תמשיך ללחוץ.‬
‫זה לא מאט.‬ ‫-תמשיך ללחוץ על זה.‬
‫אני לוחץ! יותר חזק.‬
‫קדימה.‬ ‫-תביא מפיות.‬
‫תביא עוד מפיות.‬ ‫-חרא.‬
‫זה לא מאט.‬ ‫-ארגייל! קח אותנו לסנט מרי'ז.‬
‫לא נראה לי שתפילה תעזור, אחי.‬
‫לא, אידיוט, ביה"ח סנט מרי'ז.‬ ‫-לא.‬
‫מה?‬ ‫-לא לבית החולים.‬
‫אנחנו ניקח אותך לבית החולים.‬ ‫-אתם צריכים להזהיר…‬
‫את אוונס.‬
‫אוונס, בסדר.‬ ‫-הילדה.‬
‫היא בסכנה.‬
‫בסדר, איך נמצא את אוונס?‬
‫נינה.‬
‫נינה. מי זאת נינה?‬
‫עט. אה, הנה.‬ ‫-בסדר.‬
‫זה המספר.‬ ‫-מספר.‬
‫הוא רוצה לכתוב משהו.‬ ‫-אפשר להתקשר לנינה הזאת?‬
‫תביא עיתון או משהו. ויל, תביא משהו.‬
‫הוא מדמם המון.‬ ‫-הנה.‬
‫קדימה. היי.‬ ‫-תכתוב את המספר.‬
‫היי! תסתכל עליי!‬
‫היי! נו כבר!‬ ‫-תחזיק מעמד!‬
‫אוי, חרא.‬ ‫-היי!‬
‫יו, רגע.‬
‫למה כל כך שקט שם מאחור?‬
‫יו, הוא מת? אלוהים.‬
‫דברו איתי!‬
‫חרא!‬
‫אנחנו צריכים לרדת מהכביש.‬
‫ארגייל, רד מהכביש, עכשיו!‬
‫חרא, הוא מת, נכון?‬
‫זה ממש גרוע.‬ ‫-מה אתה עושה?‬
‫רד מהכביש!‬
‫תקשיב.‬
‫אני יודע שהיא הייתה פה.‬
‫ואם אתה רוצה לחיות…‬
‫- מייק היקר,‬ ‫הלכתי להפוך שוב לגיבורת-על. אל -‬
‫תגיד לי איפה היא.‬
‫סליחה על הנסיעה הקופצנית, ילדונת.‬
‫הייתי סולל את הכביש, אבל…‬
‫זה יהרוס את כל עניין המיקום הסודי.‬
‫נחת קצת?‬
‫קצת.‬
‫יופי.‬
‫יש לי תחושה שתצטרכי את זה.‬
‫- רות', נבדה -‬
‫- 12 שעות קודם לכן -‬
‫טוב. בבקשה.‬
‫לא באמת חשבת שאנחנו עובדים במחסן, נכון?‬
‫בנית את כל זה?‬
‫יותר נכון לומר שעשיתי לזה מתיחת פנים.‬
‫את יודעת מה זה ICBM?‬
‫זה טיל בליסטי בין-יבשתי.‬
‫זאת פצצה מפוארת.‬
‫נהגנו לאחסן אותם במבנים התת-קרקעיים האלה,‬ ‫אך לא השתמשנו בזה כבר שנים.‬
‫למעשה, אין פה שום פצצות.‬ ‫זה רק חלל גדול וישן.‬
‫אז התאמנו אותו כדי לשמור‬ ‫על משהו הרבה יותר עוצמתי מטיל:‬
‫עלייך.‬
‫אן, טרייסי. בוקר טוב.‬ ‫-בוקר טוב, דוק.‬
‫בוקר טוב.‬
‫תצטרכי לסלוח להם על הבהייה.‬ ‫את די מפורסמת כאן למטה.‬
‫באמת?‬ ‫-כן. את צוחקת?‬
‫את יותר חשובה ממדונה מבחינתם.‬
‫הם ויתרו על חייהם,‬ ‫על העבודות שלהם, על המשפחה שלהם,‬
‫כדי לעבוד בתוכנית הזאת,‬ ‫כי הם מאמינים במטרה.‬
‫הם מאמינים בך.‬
‫זה בסדר. כן.‬
‫אנחנו קוראים לה נינה.‬
‫מה זה?‬
‫אם נגיד לך, זה יהרוס את ההפתעה.‬
‫שלום, אילבן.‬
‫אני יודע.‬
‫את מפחדת ממני.‬
‫אולי כשהיינו בנפרד, למדת לשנוא אותי.‬
‫אבל כל מה שרציתי לעשות‬
‫היה לעזור לך.‬
‫וכרגע, אני חושב שאת ממש צריכה את עזרתי.‬
‫היכולות שלך נגנבו.‬
‫אני מאמין שאני יודע למה.‬
‫ואני מאמין שאני יודע כיצד להשיבן.‬
‫בואי נעבוד שוב ביחד.‬
‫את ואני,‬
‫בת‬
‫ואבא.‬
‫אבא!‬
‫אני אתפוס אותה.‬
‫למה שלא תחזרי חזרה ותשחקי יפה עם הדוקטור?‬
‫לא!‬
‫זה יכאב יותר‬
‫ככל שתזוזי.‬
‫לא!‬
‫עזבו אותה.‬
‫לא.‬ ‫-אני מצטער, אילבן.‬
‫לא כך רציתי שנתחיל.‬
‫אבל הכול יהיה בסדר.‬
‫את בבית עכשיו.‬
‫את בבית.‬
‫- סדרה של NETFLIX -‬
‫- פרק 5: פרויקט נינה -‬
‫מספיק!‬
‫אין לכם זכות להרוג אותו.‬
‫טיפשים.‬
‫מה אמרתי לך, אמריקני?‬
‫לא לברוח.‬
‫לא הקשבת.‬
‫עכשיו יהיה הרבה כאב.‬
‫הרבה.‬
‫יכול להיות יותר גרוע, אמריקני.‬
‫לפחות אתה לא לבד.‬
‫העיניים שלך לא מטעות אותך.‬
‫אני אסיר עכשיו.‬
‫כמוך.‬
‫יורי, המבריח, הוא בגד בי.‬
‫בגד בנו.‬
‫החזיר בצרות עכשיו.‬
‫אמרת שאפשר לסמוך עליו!‬
‫נשבעת לי!‬
‫כי האמנתי שאפשר.‬
‫אתה חושב שזה מה שתכננתי?‬
‫איבדתי הכול. הכול!‬
‫שנינו היינו מודעים לסיכונים. שנינו.‬
‫תעשה לכולנו טובה, תגמור אותו!‬
‫הימרנו היום,‬
‫והפסדנו.‬
‫הפסדנו.‬
‫תגמור אותו!‬
‫ג'ויס.‬
‫מה עם ג'ויס?‬
‫- הפיש-אן-פליי של יורי -‬
‫כל הכבוד, ילדה!‬
‫למה הפרצופים החמוצים?‬
‫אתם לא נרגשים לקראת‬ ‫המסע שלכם מעבר למסך הברזל?‬
‫יורי, יש לי משפחה. שלושה ילדים מחכים לי.‬
‫ידעתם שחל איסור על חמאת בוטנים במולדת?‬
‫אני קונה את זה כאן ב-1.30 דולר,‬
‫מוכר שם ב-20 דולר.‬
‫אמא שלך בטח מאוד גאה.‬
‫אמא שלי מאסה בחיים האלה.‬
‫מאסה…‬
‫בחיי הקבצנות!‬
‫הבנתם?‬
‫גם ליורי יש משפחה.‬
‫ובכסף שארוויח מהמכירה שלכם,‬ ‫אקנה לה בית חדש.‬
‫אני אקנה לבת שלי‬
‫סוס פוני.‬
‫הם יקבלו מה שהם ירצו מעכשיו.‬
‫וכן, בגלל זה,‬
‫אמא שלי תהיה גאה מאוד.‬
‫תחזיקו חזק.‬
‫זה לא אמריקן איירליינס.‬
‫יהיה קצת קופצני.‬
‫מתי ריק השתחרר מהכלא?‬
‫מערכת המשפט היא בדיחה ארורה.‬
‫לא.‬
‫כן.‬
‫מספיק טוב.‬
‫היי, דסטין, זה אדי המגורש. אתה שם?‬
‫דסטין, אתה שומע אותי?‬
‫דסטין?‬
‫כדור הארץ לדסטין.‬
‫היי, זאת ננסי.‬
‫וילר! היי.‬
‫אני אצטרך משלוח אוכל‬
‫ממש בקרוב, אלא אם כן אתם רוצים שאצא לעולם.‬
‫לא, אל תעשה את זה.‬
‫תישאר במקומך, ונגיע בהקדם האפשרי.‬
‫כן. תקשיבי,‬
‫תוכלו לקנות שישיית בירות?‬
‫אני יודע, זה טיפשי בטירוף לשתות עכשיו,‬
‫אבל בירה קרה ממש תרגיע‬ ‫את העצבים הרופפים שלי.‬
‫אני אצטרך לחזור אליך.‬
‫לא, שלא תעזי… וילר?‬
‫דסטין!‬
‫קום.‬ ‫-מה?‬
‫זה לא תורך לשמור על מקס?‬ ‫-כן.‬
‫סליחה.‬ ‫-אז איפה היא?‬
‫היא הייתה כאן. לפני שנייה.‬
‫אני נשבע, רק נמנמתי ל…‬
‫שעה.‬
‫בוקר טוב, חבר'ה.‬
‫הכול בסדר?‬
‫כן.‬
‫כן, הכול בסדר.‬
‫אני חושבת שזה כל כך מתוק‬ ‫שאתם נשארים יחד ככה.‬
‫תנסו להישאר ביחד בבית אחר לשם שינוי.‬
‫אתה מוזמן להישאר פה בכל עת.‬
‫לגמרי. אתם כמו משפחה.‬
‫אפשר?‬ ‫-בהחלט.‬
‫כן, למה לא? קח את כל מה שיש לנו.‬
‫בסדר.‬
‫היי.‬
‫את בסדר?‬
‫לא יכולתי לישון.‬
‫לא הפסיקו להשמיע לי מוזיקה חזקה משום מה.‬
‫אבל הולי השאילה לי כמה צבעים.‬
‫היה לנו בוקר כיפי, נכון, הולי?‬
‫זה מה שראית אתמול בלילה?‬
‫זה אמור להיות.‬
‫חשבתי שיהיה יותר קל‬ ‫לצייר את זה מאשר להסביר, אבל…‬
‫לא ממש.‬
‫זה…?‬
‫זה כאילו שהם היו מוצגים או משהו.‬
‫והיה ערפל אדום בכל מקום.‬
‫זה היה כמו חלום.‬
‫סיוט.‬
‫את חושבת שווקנה רק מנסה להפחיד אותך?‬
‫עם בילי? כן.‬
‫אבל כשהגעתי לכאן…‬
‫אני לא יודעת, משהו היה שונה.‬ ‫הוא נראה קצת מופתע.‬
‫כאילו שלא רצה שאהיה שם.‬
‫אולי הסתננת לתוך המוח שלו.‬
‫הוא פלש לתוך המוח שלך, נכון?‬
‫זה כל כך מופרך להציע שאולי פלשת לשלו?‬
‫כמו חדר הדוודים של פרדי קרוגר.‬
‫פרדי קרוגר?‬
‫הוא בחור ממש שרוף‬ ‫עם סכיני גילוח במקום אצבעות.‬
‫והוא הורג אותך בחלומות שלך.‬ ‫-דסטין, באמת?‬
‫סליחה. זה סרט.‬
‫לא אמיתי.‬
‫רק… תחשבי על זה.‬
‫מה אם איכשהו פתחת‬ ‫דלת אחורית לעולם של וקנה?‬
‫אולי התשובה שאנחנו מחפשים‬
‫נמצאת איפשהו בציור המעורפל הזה.‬
‫אנחנו צריכים את ויל.‬ ‫-מה אתה אומר.‬
‫אבל ניסיתי להתקשר אליהם שוב הבוקר,‬ ‫עדיין יש צליל תפוס.‬
‫זה חלון?‬
‫כן.‬
‫ויטראז' עם ורדים.‬
‫כן. רואה? אני לא כזאת נוראית.‬
‫כן, זה עוזר שראיתי אותו בעבר.‬
‫אלה חלקים של בית.‬
‫לא סתם בית.‬
‫זה הבית של ויקטור קריל.‬
‫לאן את הולכת?‬
‫להעיר את השאר.‬
‫מצטער. צידה לדרך. תודה, מר וילר.‬
‫לא.‬
‫- 11, אבא -‬
‫לא.‬
‫ובכן,‬
‫תראו מי סוף סוף החליטה להצטרף אלינו.‬
‫מישהי הייתה ישנונית הבוקר.‬
‫איפה אני?‬
‫אני מניח שאת עדיין לא ממש ערה, מה?‬
‫אני בהוקינס?‬
‫ובכן,‬
‫תראו מי סוף סוף החליטה להצטרף אלינו.‬
‫מישהי הייתה ישנונית הבוקר.‬
‫אל תתרחקי יותר מדי, ישנונית.‬
‫השיעורים מתחילים בעשר בדיוק.‬
‫ובכן,‬
‫תראו מי סוף סוף החליטה להצטרף אלינו.‬
‫מישהי הייתה ישנונית הבוקר.‬
‫קצב לב 120 פעימות לדקה עכשיו.‬
‫היא דוחה את זה.‬
‫תנו לה זמן.‬
‫לא.‬
‫לא היינו צריכים לזרוק אותה פנימה.‬
‫היא תטבע שם.‬ ‫-לא.‬
‫לא, היא תשחה.‬
‫אוף.‬
‫טוב. זה לא מה שאמור לקרות, בסדר?‬
‫בחיי. טוב, זה כל כך דפוק.‬
‫זה כל כך דפוק!‬
‫טוב. לבחור בטח יש משפחה, ילדים,‬
‫כל החרא הזה. נראה לי שצריך ללכת למשטרה.‬
‫לשפוך הכול. החברה שלך עם כוחות העל,‬ ‫הבחורים הרעים מהממשלה,‬
‫כוכב הממד ההפוך הזה…‬ ‫-לא.‬
‫אבל… תקשיבו!‬
‫הבחורים הרעים מהממשלה רודפים אחרי‬ ‫החברה בעלת כוחות העל שלך, נכון?‬
‫אז אולי השוטרים‬ ‫יוכלו לעזור לנו למצוא אותה.‬
‫כי הם יהרגו אותה.‬ ‫אם הם יהרגו אותה, הם יהרגו אותנו.‬
‫אולי הם יהרגו אותנו לפני שיהרגו אותה.‬
‫אני לא יודע.‬ ‫-ארגייל!‬
‫לא יודע באיזה סדר הם יעשו את זה.‬ ‫-תקשיב! היי!‬
‫אן-דן-דינו…‬ ‫-ארגייל!‬
‫תקשיב!‬ ‫-מה?‬
‫תראה, אני חושב שנוכל לפתור את זה, בסדר?‬
‫אנחנו רק צריכים לפתוח את הראש.‬
‫לפתוח את הראש? יש מולי קבר פתוח!‬
‫לפתוח את הראש? על מה אתה מדבר?‬ ‫-תקשיב. היי, אחי!‬
‫פשוט תירגע, בסדר?‬
‫אולי תלך למסחרית ותעשה מה שאתה צריך.‬
‫תענוג עץ הדקל הסגול.‬ ‫-כן.‬
‫כן.‬
‫ההשפעה פגה.‬
‫ההשפעה פשוט פגה.‬
‫אני רגשני.‬ ‫בסדר.‬
‫אתה רגשני.‬
‫בסדר.‬
‫אני מצטער.‬ ‫-אתה בסדר.‬
‫ג'ונתן.‬ ‫-כן?‬
‫עוד גראס? זה באמת רעיון טוב?‬
‫יש לך דרך יותר טובה להרגיע אותו?‬
‫בואו נסיים עם זה.‬
‫אל תתייחס אליו.‬
‫הוא מסטול מהתחת.‬ ‫הוא לא יודע על מה הוא מדבר.‬
‫זה לא אומר שהוא טועה.‬
‫אם הבחור הזה היה חי עוד שנייה,‬
‫היינו יודעים איפה היא.‬
‫למה הוא לא אמר את המספר?‬
‫הייתי צריך להסביר את עצמי.‬
‫כי אז אולי אילבן הייתה‬ ‫לוקחת אותי איתה והמצב היה שונה, אבל…‬
‫לא ידעתי מה להגיד.‬
‫לפעמים אני חושב שזה מפחיד להיפתח ככה.‬
‫להגיד איך אתה מרגיש באמת.‬
‫במיוחד לאנשים שהכי אכפת לך מהם.‬
‫כי מה אם…‬
‫מה אם הם לא יאהבו את האמת?‬
‫מישהו יודע איך קוראים לבחור המת?‬
‫מה?‬ ‫-הבחור המת.‬
‫אני מכין לו מצבה.‬
‫אתה מבין שבילינו את הבוקר בהסתרת הגופה.‬
‫טוב, אני רק אכתוב,‬ ‫"כאן נח על משכבו מר סוכן גיבור אלמוני".‬
‫כן. "הציל את ארגייל, ג'ונתן,‬ ‫ויל ומייק ממוות ודאי."‬
‫אתה תכתוב את השמות שלנו על קופסת הפיצה?‬
‫אלה שמות די נפוצים.‬
‫בסדר, אחי. תעשה מה שבא לך.‬
‫אלוהים.‬
‫נו כבר, בנאדם.‬
‫זה העט שלו.‬
‫מה?‬
‫מר סוכן גיבור אלמוני,‬
‫זה העט שהוא נתן לי לפני שהוא מת.‬
‫חתיכת גרוטאה.‬
‫למה הוא נתן לי עט שלא עובד?‬
‫נו כבר.‬
‫היי, אחי, אני משתמש בזה.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫משהו נפל מהעט, אחי.‬
‫מה זה?‬
‫זה המספר.‬
‫היה לנו אותו כל הזמן הזה.‬
‫יש לנו את המספר, אחי?‬
‫הסכמתי שתיקח הפסקה?‬
‫תראה שם, יש יד.‬
‫יד!‬
‫אנחנו חיות?‬
‫היי, איוון!‬
‫תפסיק לקרוא לי.‬
‫אתה מנסה לסבך אותי?‬
‫אני לא יודע מה אמרו לך,‬
‫אבל הכול שקרים.‬
‫אני כאן בטעות.‬
‫מצטער. אני לא יכול לעזור.‬
‫אני יכול להפוך אותך לעשיר.‬
‫רואה את האמריקני הזה?‬
‫יש לו כסף.‬
‫משפחה אמידה.‬
‫תגיד לו, אמריקני.‬ ‫תגיד לו איך תהפוך אותו לעשיר.‬
‫אתה ממש מועיל, אמריקני, אתה יודע?‬
‫ממש מועיל.‬
‫היי.‬
‫אתה רוצה למות פה?‬ ‫אתה רוצה למות? זה העניין?‬
‫בשביל זה הביאו אותנו הנה.‬
‫אז זהו זה? אתה מוותר?‬
‫מה עם האישה שלך?‬
‫היא שבויה, כן, אבל עדיין חיה.‬ ‫עדיין נוכל להציל אותה.‬
‫"להציל אותה."‬
‫זה משעשע אותך?‬
‫אתה לא קולט, נכון? אתה לא קולט.‬
‫ככל שאני מתקרב לג'ויס,‬ ‫היא נמצאת בסכנה גדולה יותר.‬
‫אתה לא חושב בהיגיון, אמריקני.‬
‫לא, אני חושב שכן.‬
‫לראשונה בחיי, נראה לי שאני חושב בהיגיון.‬
‫נהגתי לחשוב שאני מקולל.‬
‫מאז שהייתי בן 18.‬
‫קיבלתי מכתב גיוס בדואר.‬
‫הממשלה רצתה שאלך‬ ‫להילחם באיזו מלחמה בג'ונגל.‬
‫הווייטקונג נעו דרומה כמו מגפה‬ ‫בגלל ממזרים קומוניסטים כמוך, ו…‬
‫ואתה יודע, שמחתי ללכת.‬
‫להוכיח לאבא שלי‬ ‫שאני לא מחורבן כמו שהוא חושב.‬
‫הגעתי לשם, כנראה שהצטיינתי,‬ ‫והציבו אותי בחיל הכימי.‬
‫הנה אני, רק…‬
‫ילד, אתה יודע. אני בן 18,‬ ‫במרחק 13,000 ק"מ מהבית, ואני מערבב‬
‫חביות 200 ליטר של אייג'נט אורנג'.‬
‫עם כפפות מטבח, אתה מבין?‬
‫היינו מנקים טורבינות ריסוס אחרי גיחות,‬
‫שאפנו את החומר הזה.‬ ‫בלי מסכות, בלי כלום.‬
‫"זו לא לוחמה כימית.‬ ‫זה רק קוטל עשבים שהורג צמחים."‬
‫"לא מזיק." זה מה שאמרו לנו.‬
‫ואז חזרתי לחיים האמיתיים,‬ ‫והחבר'ה שעבדתי איתם,‬
‫אלה ששרדו, ניסו לחזור לשגרה,‬
‫להקים משפחות. ואז הכול התחיל להשתבש.‬
‫ילדים שנולדו מתים, מתו ברחם.‬
‫עמודי שדרה עקומים, עיניים בולטות.‬
‫הזוועה…‬
‫רדפה אחרינו, נדבקה אלינו.‬
‫אשתי דיאן, היא רצתה תינוק.‬
‫גם אני רציתי.‬
‫נולדה לנו תינוקת, היא…‬
‫היא נולדה בריאה. היא הייתה מושלמת. שרה.‬
‫ואז היא מתה.‬
‫לחץ הדם צונח.‬
‫זה לא היה מוות קל. היא…‬
‫סבלה.‬
‫ידעתי על הסיכונים, אבל אני…‬
‫הסתרתי אותם.‬
‫ואז דיאן עזבה אותי.‬ ‫היא לא האשימה אותי. לא באופן רשמי.‬
‫אחרי זה, פשוט…‬
‫התחבאתי מאחורי סמים ואלכוהול.‬
‫ואז אנשים התחילו להיכנס לחיי.‬
‫ילדה בשם אל וג'ויס פשוט הופיעו,‬ ‫ואמרתי לעצמי שהן היו צריכות אותי.‬
‫אבל זה לא היה נכון.‬
‫זה שקר. הן לא היו צריכות אותי.‬
‫אני הצטרכתי אותן.‬
‫הצטרכתי אותן.‬
‫צדקת במה שאמרת אתמול. ידעתי על הסיכונים,‬
‫בבריחה מכאן, אבל עדיין עשיתי את זה.‬
‫ברגע ששלחתי לג'ויס מסר,‬
‫גזרתי עליה גזר דין מוות.‬
‫בדיוק כמו מה שעשיתי לשרה.‬
‫אני פוגע בכל מי שאני אוהב.‬
‫אתה מבין, טעיתי כל הזמן הזה.‬
‫לא הייתי מקולל.‬
‫אני הקללה.‬
‫שמעתי שמועות על מפלצת.‬
‫מאמריקה.‬
‫אני לא יודע אם אתה דובר אמת,‬
‫אם אתה באמת מקולל,‬ ‫אבל אתה צודק בקשר לדבר אחד,‬
‫אנחנו באמת נמות כאן.‬
‫אפשר לעזור לכם?‬
‫נצטרך להעיף מבט.‬
‫כן.‬
‫אני חושב שזו דליפה.‬
‫לא הספקתי לתקן את זה עם כל מה שקרה.‬
‫תארוז. אנחנו מעבירים אותך.‬
‫השטן כאן.‬
‫אני מרגישה את הנוכחות שלו.‬
‫היא גדלה.‬
‫מתחזקת בכל יום.‬
‫אבל אני יודעת שכריסי בגן עדן,‬
‫מביטה מטה עלינו, מחייכת.‬
‫שמחה לראות את אלו‬ ‫שעליהם השפיעה ואת חייהם האירה.‬
‫אבל אני גם יודעת שהיא מתוסכלת.‬
‫כועסת.‬
‫שהמפלצת שעשתה לה את זה‬ ‫עדיין מסתובבת חופשי.‬
‫עדיין.‬
‫פוגעת באחרים.‬
‫איך הוא יכול לחיות‬ ‫בעוד שהמלאכית שלי איננה?‬
‫אני יודעת שלאלוהים יש תוכנית…‬
‫אלוהים, התפללתי.‬
‫ואני פשוט לא מבינה את זה.‬
‫אני לא רואה סיבה.‬
‫סוף סוף תפסתי את קפלטי.‬
‫תמונות לספר מחזור 86'.‬
‫לעזאזל.‬
‫סינקלר?‬
‫חתיכת בוגד.‬
‫הסיבה היחידה שהוא יוביל אותנו למבוי סתום.‬
‫מועדון הלפייר.‬
‫הם מסתירים את אדי.‬ ‫-אולי כדאי שנביא את זה למשטרה.‬
‫השוטרים שחושבים שכריסי סוחרת סמים?‬
‫שנותנים לפסיכופת להסתובב חופשי ולהרוג?‬
‫אני רק אומר,‬ ‫מה אם הכת הזאת עושה לנו דברים?‬
‫כמו מה?‬ ‫-הם כבר יודעים שאנחנו מחפשים אותם.‬
‫מה אם הם קיללו אותנו או משהו כזה?‬ ‫-פטריק חושב שהוא מקולל.‬
‫היי!‬
‫זה לא מצחיק.‬
‫תראו, אני לא מאמין‬ ‫בחרא העל-טבעי הזה, בסדר?‬
‫אבל הכת הזאת מסוכנת.‬
‫נצטרך לנהוג בחוכמה.‬
‫הכנתי רשימה.‬
‫כל מקום שהפריקים האלו היו בו.‬
‫נתפצל.‬
‫נבדוק אותם אחד-אחד. נוציא אותם מהמחבוא.‬
‫תוסיף את הבית של ריק הסטלן.‬
‫מה?‬
‫ריק הסטלן.‬
‫הוא הספק של אדי.‬
‫הוא אמור להיות בכלא,‬ ‫אבל מישהו ראה אותו בבית.‬
‫עכשיו ההורים שלי מתחרפנים.‬
‫זה בטח כלום.‬
‫אני לא יודע.‬
‫לא, זה טוב.‬
‫נהפוך כל אבן.‬
‫- הבית של ריק הסטלן -‬
‫כן, זה לא מפחיד.‬
‫מה בדיוק אנחנו מחפשים בחור הזה?‬
‫אנחנו לא בטוחות.‬
‫אנחנו רק יודעות שהבית הזה חשוב לווקנה.‬
‫כי מקס ראתה אותו‬ ‫בעולם מרק השכל האדום של וקנה?‬
‫משהו כזה.‬ ‫-נהדר.‬
‫אולי יהיה רמז למיקום של וקנה.‬ ‫למה הוא חזר. למה הרג את משפ' קריל.‬
‫ואיך לעצור אותו לפני שימצא שוב את מקס.‬
‫אנחנו לא חושבים שהוא כאן,‬
‫נכון?‬
‫אני מניחה שנגלה.‬
‫מוכנה?‬
‫כן.‬
‫מקס.‬
‫מה את עושה פה,‬
‫מקס?‬
‫זה נעול.‬
‫לדפוק, לראות אם מישהו בבית?‬
‫אין צורך.‬
‫מצאתי מפתח.‬
‫נראה שמישהו שכח לשלם חשבון חשמל.‬
‫מאיפה הבאתם את אלה?‬
‫צריך להגיד לך הכול?‬
‫אתה לא ילד.‬
‫תודה.‬
‫כיס אחורי.‬
‫הם פשוט השאירו הכול.‬
‫אני מניחה שרצח משולש לא מועיל לערך הנכס.‬
‫היי, חבר'ה?‬
‫כולכם רואים את זה, נכון?‬
‫כן.‬ ‫-כן.‬
‫זה מה שראית?‬
‫בחזיונות שלך?‬
‫כלומר, זה… רק שעון.‬
‫נכון?‬
‫שעון ישן רגיל.‬
‫למה הקוסם הזה אובססיבי לשעונים?‬
‫אולי הוא שען או משהו?‬
‫נראה לי שפענחת את התעלומה, סטיב.‬
‫אני רק יודעת‬
‫שהתשובות כאן.‬
‫איפשהו.‬
‫בסדר, תישארו בזוגות. רובין, למעלה.‬
‫בוא. קדימה.‬
‫זו הייתה אנחה?‬ ‫-לא, לא נאנחתי.‬
‫למה נאנחת?‬ ‫-לא נאנחתי. בוא כבר, אחי.‬
‫שמעתי אותך.‬ ‫-אנחנו פשוט תמיד מצוותים יחד.‬
‫יש לך בעיה עם זה?‬
‫יכול להיות נחמד, לא יודע, להתחלף קצת.‬
‫אז אני משעמם אותך, זה העניין?‬ ‫-לא, להפך.‬
‫היי, יורי.‬
‫יורי, אני צריך להשתין.‬
‫פשוט תוותר. הוא לא שומע אותך.‬
‫אני באמת צריך להשתין, ג'ויס.‬ ‫זה לא איזה תכסיס בריחה.‬
‫הוא לא שומע.‬ ‫-מה?‬
‫- ג'יף‬ ‫חמאת בוטנים -‬
‫ג'ויס, מה את עושה?‬
‫ג'ויס!‬
‫-הרגל שלי קצרה מדי.‬
‫אתה מגיע לרסיס עם הרגל שלך?‬
‫אולי כדאי שנדבר על זה קודם.‬
‫על מה יש לדבר?‬
‫נחתוך את החבלים, נשתחרר.‬
‫כן, בסדר. ומה אז?‬
‫ואז תנטרל אותו.‬ ‫-לנטרל אותו?‬
‫אתה יודע קרטה. יש לך חגורה שחורה.‬
‫אנחנו בגובה 10,000 רגל, ג'ויס.‬
‫אם אני אנטרל אותו, מי יטיס את המטוס?‬
‫טוב, אז אל תגרום לו לאיבוד הכרה.‬
‫קח את האקדח שלו‬ ‫ותגרום לו לסובב את המטוס.‬
‫לקחת את האקדח. פשוט, נכון?‬
‫שחור זה לא הרמה הכי גבוהה?‬ ‫-כן.‬
‫רק ש…‬ ‫-רק מה?‬
‫אף פעם לא נלחמתי בתרחיש אמיתי, בסדר?‬
‫רק התאמנתי עם תלמידים אחרים.‬
‫בני כמה הם?‬
‫מעל גיל 13.‬
‫שלוש עשרה?‬
‫אבל ג'רמיה בן 16.‬
‫כמעט. יש לו יום הולדת בחודש הבא.‬ ‫וג'רמיה הוא לוחם אכזרי.‬
‫מהיר כמו ברק. מאוד מיומן.‬
‫וניצחתי אותו.‬
‫פעם אחת.‬
‫ויורי ודאי לא מיומן או מוכשר כמו ג'רמיה.‬
‫אז כן.‬
‫כן, את צודקת.‬
‫אני יכול להביס את יורי.‬
‫בהחלט.‬
‫תודה שדיברת איתי על זה.‬ ‫אני מרגיש יותר טוב.‬
‫כן.‬
‫לא.‬
‫ובכן,‬
‫תראו מי סוף סוף החליטה להצטרף אלינו.‬
‫מישהי הייתה ישנונית הבוקר.‬
‫תפסיקו!‬
‫תשחררו אותי!‬
‫ב-1786,‬
‫ניקולס דיליראק כתב אופרה בשם "נינה".‬
‫אבא.‬
‫זה סיפור על בחורה צעירה‬ ‫שאהובה נהרג בדו-קרב.‬
‫החוויה הייתה מאוד טראומתית עבור נינה‬ ‫והיא קברה את הזיכרון.‬
‫כאילו זה מעולם לא קרה.‬
‫בכל יום, היא חזרה לתחנת הרכבת‬
‫כדי לחכות לחזרתו של אהובה.‬
‫אך הוא לעולם לא יחזור.‬
‫לו רק נינה יכלה לדעת את האמת.‬
‫זה לא אמיתי.‬
‫לא.‬
‫אבל זה היה אמיתי פעם.‬
‫זיכרון.‬
‫טוב מאוד.‬
‫איך?‬
‫זה לא משנה.‬
‫תן לי לצאת.‬
‫אני רוצה לצאת!‬
‫אני מצטער, אילבן.‬
‫תצטרכי למצוא את הדרך החוצה בעצמך.‬
‫תעזבי את תחנת הרכבת שלך.‬
‫תפסיקי לחכות.‬
‫תתרכזי.‬
‫תקשיבי.‬
‫תיזכרי.‬
‫אני לא מבינה.‬
‫אני לא מבינה!‬
‫ובכן,‬
‫תראו מי סוף סוף החליטה להצטרף אלינו.‬
‫מישהי הייתה ישנונית הבוקר.‬
‫תתרכזי.‬
‫תקשיבי.‬
‫תיזכרי.‬
‫ובכן,‬
‫תראו מי סוף סוף החליטה להצטרף אלינו.‬
‫מישהי הייתה ישנונית הבוקר.‬
‫אני מצטערת.‬
‫אני… בצרות?‬
‫צרות?‬
‫לא.‬
‫לא, למה את חושבת כך?‬
‫את רק מפספסת את כל הכיף.‬
‫האימון יתחיל בכל רגע.‬ ‫-בסדר.‬
‫היי.‬
‫אין סיבה להילחץ.‬
‫את תהיי נהדרת היום.‬
‫אני בטוח.‬
‫בוקר טוב, ילדים.‬ ‫-בוקר טוב, אבא.‬
‫איך המרגש היום?‬
‫בסדר, אבא.‬
‫יופי.‬
‫מספר שתים-עשרה.‬ ‫תוכל בבקשה לפתוח את הדלת?‬
‫כן, אבא.‬
‫בבקשה, בואו אחריי.‬
‫מה שלומה?‬ ‫-טוב מאוד.‬
‫היא שוחה עכשיו.‬
‫יופי. כי דיברתי עם סטינסון בטלפון.‬
‫אין לנו הרבה זמן.‬
‫אז היא תצטרך לשחות יותר מהר.‬
‫בסדר, הנה אחד. סע.‬
‫תאט.‬ ‫-אחד מה?‬
‫ארגייל, תאט.‬ ‫-תפסיקו לנבוח עליי הוראות.‬
‫ארגייל! תאט!‬
‫וואו!‬ ‫-אלוהים!‬
‫202-968-6161.‬
‫זה מצלצל?‬
‫לא, זה סתם משמיע קולות מוזרים.‬
‫זה תפוס?‬
‫תקשיב לזה.‬
‫זה מזכיר לך משהו?‬
‫"משחקי מלחמה."‬
‫מה?‬
‫אלוהים, אנחנו לא מתקשרים לטלפון.‬
‫אנחנו מתקשרים למחשב.‬
‫אני לא יודע אם נינה היא מחשב‬ ‫כמו ג'ושוע או המעבדה של אוונס‬
‫אבל יש סיבה שמר סוכן גיבור אלמוני‬ ‫נתן לנו גישה לזה.‬
‫רק צריך למצוא את המחשב.‬ ‫נמצא את אוונס, ואז נזהיר אותו.‬
‫ואז נזהיר את אילבן. אני רק צריך האקר.‬
‫ההאקרית היחידה שאני מכיר גרה…‬
‫ביוטה.‬
‫רגע, יוטה?‬ ‫-סולט לייק סיטי, ליתר דיוק.‬
‫אלוהים.‬
‫מה? למה "אלוהים"?‬
‫"הסתובב‬
‫הבט במראה עיניך"‬ ‫-אוי, לא.‬
‫"הסיפור שאינו נגמר." זה הפחיד אותי בטירוף.‬
‫ה"לא-כלום", אחי? זה חרא קיומי אמיתי, אחי.‬
‫אתה לא רציני.‬
‫אם ניקח את כביש איי-15 צפונה, נגיע בבוקר.‬
‫אתה רציני.‬
‫אני יודע שזה מטורף,‬ ‫אבל סוזי הצילה את העולם בשנה שעברה.‬
‫אולי היא תציל אותו שוב.‬
‫חרא.‬
‫נראה שהיו לריק אורחים.‬
‫זה הוא.‬
‫היי, דסטין.‬
‫אתה שם?‬ ‫זה אדי. אתה זוכר אותי, נכון?‬
‫היי, אם יש שם מישהו,‬ ‫אני חושב שאני בצרות כאן.‬
‫בסדר? וילר?‬
‫מישהו?‬
‫היי, הנדרסון?‬
‫כן?‬
‫אתה יכול אולי‬
‫להבהיר אילו מין רמזים אנחנו מחפשים כאן?‬
‫"העולם מלא בדברים ברורים‬
‫שאף אחד לא מבחין בהם."‬
‫שרלוק הולמס.‬
‫זה נהדר.‬
‫תודה. זה נהדר.‬
‫ממש מועיל.‬
‫שרלוק…‬
‫מה? מה קרה?‬ ‫-היה שם עכביש.‬
‫מה?‬ ‫-אלמנה שחורה.‬
‫בסדר.‬ ‫-אל תיכנסי לשם.‬
‫חכה, רק…‬ ‫-מה?‬
‫משהו… חרא. טוב.‬ ‫-חכה… תפסיק לזוז.‬
‫תפסיק. אני רק… מצאתי.‬ ‫-תודה.‬
‫אם יש שם עכבישה, לא תמצא אותה‬ ‫עד שהיא תטיל ביצים והתינוקות יישפכו החוצה.‬
‫מה הבעיה שלך?‬
‫רובין, ברצינות.‬
‫יש לה בעיות.‬
‫מה אתה אומר.‬ ‫-זה מגניב שעכשיו אתן חברות.‬
‫אולי אחרי שנמצא את וקנה,‬ ‫נהרוג אותו, נציל את העולם וזה,‬
‫אולי נצא כולנו ביחד.‬
‫את יודעת? אני, את,‬ ‫רובין, ג'ונתן, כשהוא יחזור.‬
‫זה לא שאנחנו זוג.‬ ‫זאת אומרת, אני ורובין. אנחנו לא זוג.‬
‫היא אמרה לך שאנחנו לא זוג?‬ ‫-כן. היא הבהירה את זה.‬
‫אפלטוני במלוא מובן המילה.‬
‫כן. תודה.‬
‫זאת אומרת…‬
‫הייתי יוצא איתה. רק ש…‬
‫היא… אנחנו רק… לא משנה. אנחנו ידידים.‬
‫אנחנו רק ידידים.‬ ‫-כן.‬
‫בסדר. כמו חדש.‬
‫מעולה. תודה.‬
‫טוב…‬
‫נהדר.‬
‫אני מניח שכדאי שנחזור לחקירה.‬
‫"הדברים הברורים הם‬ ‫לא מה שאנשים מבחינים בהם."‬
‫או… "לא מבחינים."‬
‫או…‬
‫שרלוק הולמס.‬
‫מה?‬
‫הלוואי שהיה לנו לופ ארוך יותר.‬
‫ארבעים ושש דקות זה לא רע.‬
‫נראה לי שיש בעיות גדולות יותר.‬
‫מה אם אקשיב לזה שוב ושוב וזה יימאס עליי?‬
‫ופתאום זה כבר לא יהיה השיר האהוב עליי?‬
‫זה עדיין יצליח?‬ ‫או שקייט בוש תאבד את הקסם או משהו?‬
‫קייט בוש? בחיים לא.‬
‫אתה אוהב את קייט בוש?‬
‫כן. עכשיו כן.‬
‫באמת?‬
‫כן, מעריץ שרוף. היא הצילה את חייך.‬
‫חוץ מזה, אנחנו ממש קרובים ליצור הזה.‬ ‫אנחנו נמצא את וקנה‬
‫ונהרוג אותו לפני שהוא‬ ‫אפילו יחשוב להתעסק איתך. בסדר?‬
‫למעשה, אני בטוח שאם ננגן את הצירוף הנכון,‬
‫אולי נפתח דלת למאורה הסודית שלו.‬
‫בבקשה.‬
‫אתה כזה חנון.‬
‫חשבתי שאתה אחד מהמגניבים עכשיו.‬
‫אני לא מגניב?‬
‫ממש התגעגעתי לזה.‬
‫למה התגעגעת?‬
‫לצחוק שלך.‬
‫זה מוכן.‬
‫תעשי את הקסם שלך, קייט.‬
‫אני מבטיחה שאפסיק לשאול את זה, אבל…‬
‫אתה רואה את זה, נכון?‬
‫כן.‬
‫תראי.‬
‫עצור.‬
‫טוב מאוד, שתיים.‬
‫טוב מאוד.‬
‫עכשיו,‬
‫איזו נשמה אמיצה‬
‫תרצה להיות הבאה בתור?‬
‫אני.‬
‫אילבן?‬
‫אני.‬
‫תזכרי להתרכז.‬
‫תמצאי את האנרגיה.‬
‫תרגישי אותה.‬
‫למה הוא מבזבז כל כך הרבה זמן איתה?‬
‫היי.‬
‫שקט.‬
‫הם צוחקים.‬
‫עלייך.‬
‫הם חושבים שאת חלשה.‬
‫תראי להם, אילבן.‬
‫תראי להם.‬
‫יופי.‬
‫עכשיו תגרמי להם לזוז.‬
‫בזבוז זמן.‬
‫מה קורה?‬ ‫-היא חווה דום לב.‬
‫טוב, מספיק. תוציא אותה.‬
‫תוציא אותה!‬
‫ציפור שובבונת.‬
‫נפלת מהקן שלך?‬
‫לאן נראה לך שאת הולכת?‬
‫קדימה.‬
‫תהיי ילדה טובה ותחזרי למקום שלך.‬
‫או שמה? תירה בי?‬
‫לא נראה לי שזה ימצא חן בעיניי הקג"ב.‬
‫את צודקת, אני לא יכול להרוג אותך.‬
‫אבל הקג"ב לא פירט‬ ‫באיזה מצב את אמורה להגיע.‬
‫את מטען שברירי.‬
‫את עדיין יכולה להישבר.‬
‫לא אם אשבור אותך קודם.‬
‫האצבעות שלי הן כמו חיצים.‬
‫הזרועות שלי, כמו ברזל.‬
‫כפות רגליי, כמו חניתות.‬
‫תתנגד,‬
‫ואני אגמור אותך.‬
‫אבל אם תסובב את המטוס,‬
‫אני אחוס על חייך.‬
‫עזוב אותו!‬
‫אמרתי, עזוב אותו!‬
‫האצבעות שלי הן כמו חיצים.‬
‫הזרועות שלי, כמו ברזל!‬
‫כפות רגליי, כמו חניתות!‬
‫מה עשית?‬
‫מה?‬
‫אמרתי, "אל תגרום לו לאבד הכרה".‬
‫חשבתי שאתה לא יודע להטיס מטוס.‬ ‫-אני לא יודע!‬
‫תמשוך למעלה!‬
‫אני מושך למעלה!‬
‫זה כמו אורות חג המולד.‬
‫אורות חג המולד?‬
‫כן, כשוויל היה בעולם ההפוך,‬
‫האורות‬
‫התעוררו לחיים.‬
‫וקנה פה.‬
‫בבית הזה.‬
‫רק בצד השני.‬
‫נראה לי שהוא הרגע עזב את החדר.‬
‫הוא שמע אותנו?‬
‫הוא רואה אותנו?‬
‫אוזניות.‬
‫רגע.‬
‫כולם לכבות את הפנסים ולהתפזר.‬
‫לא נוכל לראות אם נכבה את ה… פנסים.‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫תפסתי אותו!‬
‫תפסתי אותו.‬
‫הוא היה אצלי.‬
‫אני חושב שהוא זז. הוא זז.‬
‫חרא.‬
‫איבדתי אותו.‬
‫לא איבדת אותו.‬
‫זו עליית גג. ברור שזו עליית גג.‬
‫חכו רגע, חבר'ה.‬
‫מה אם הוא מוביל אותנו למלכודת? חבר'ה.‬
‫חרא.‬
‫הוא לא כאן, ברצינות.‬
‫תשתוק ותמשיך לחפש.‬
‫דסטין?‬
‫בבקשה. אתה שם?‬
‫לא משנה.‬
‫בוא איתי.‬
‫לעזאזל.‬
‫היי, פריק!‬
‫לאן נראה לך שאתה הולך?‬ ‫-חרא.‬
‫נו כבר…‬ ‫-אתה מפחד מהמים? קדימה!‬
‫חתיכת… גרוטאה!‬
‫נו כבר. אתה חייב לעזור לי, בנאדם.‬
‫נו כבר. נו, חתיכת גרוטאה!‬
‫נו כבר!‬
‫לעזאזל!‬
‫לא? בסדר. טוב. בסדר.‬
‫חרא.‬
‫פנסים.‬
‫טוב, מה קורה?‬
‫היי, אל תתקרב, בנאדם! אל תתקרב!‬
‫אל תתקרב!‬
‫היי, בוא כבר. כמעט תפסנו אותו.‬
‫היי, פטריק.‬
‫פטריק!‬
‫פטריק.‬
‫היי, פטריק.‬
‫פטריק!‬
‫חמצן.‬
‫תנו לה חמצן, לעזאזל.‬
‫זה בסדר. ייקח לך זמן להסתגל.‬
‫אבל את בטוחה עכשיו.‬
‫את עושה לנו חתיכת אימון.‬ ‫את רוצה לעשות את זה שוב?‬
‫לא!‬
‫יוצא מן הכלל.‬
‫אל תתקרב.‬
‫אמרתי, אל תתקרב!‬
‫לא חשבת שזה יהיה כל כך קל, נכון?‬
‫אני לא מבינה.‬
‫אני מבין.‬
‫אבא?‬
‫בת.‬
‫תרגום כתוביות: שלומית בכר‬