Undskyld. Jeg kan ikke forstå det her.
Hvad foregår der i Hawkins? Hvad slår folk ihjel?
-Det er det, vi prøver at finde ud af. -Hvor er El?
-Af sikkerhedshensyn bør I ikke vide det. -Det er vanvittigt!
Hvor lang tid skal El træne for at få sine kræfter tilbage?
-Uger eller måneder. -Måneder?
Indtil da er agent Harmon og Wallace her.
Vi er ikke i fare.
-Vores venner bor i Hawkins. -Og min familie.
Jeg håndterer situationen, indtil Elleve er klar.
I mellemtiden er det meget vigtigt, at I ikke taler med nogen om det.
Nej. Aldrig i livet.
-Jeg ved, det er svært at forstå. -Ikke svært. Umuligt.
Der er fraktioner i vores regering, der er imod Elleve,
og som faktisk leder efter hende lige nu.
Kontakt udgør en risiko.
Hvis de hører om det her, er Elleve i fare.
Og hvis Elleve er i fare, er jeres venner det også.
Og din familie.
Hvad gør vi så? Skal vi bare stole på, at I er de gode?
Hvem I end er?
Vi er Owens' venner.
Elleve stolede på os.
Nu beder vi jer om at gøre det samme.
Til dig.
KÆRE MIKE JEG SKAL VÆRE EN SUPERHELT IGEN. FRA EL
Det var her.
Lige her.
Et standur?
Det var så ægte.
Og pludselig, da jeg kom nærmere…
-Max, kom nu. -Max?
…vågnede jeg.
Hun så ud, som om hun var i trance.
Det sagde Eddie også om Chrissy.
Det er ikke det værste.
Fred og Chrissy gik til frk. Kelley for at få hjælp.
De havde voldsomme hovedpiner, der ikke ville forsvinde. Og så…
…mareridtene
og søvnbesvær.
De vågnede badet i koldsved.
De begyndte at se syner.
Slemme syner.
Fra deres fortid.
De her syner blev…
De blev værre og værre, indtil…
…alt var slut.
Vecnas forbandelse.
Chrissys hovedpiner begyndte for en uge siden.
Freds for seks dage siden.
Mine begyndte for fem dage siden.
Jeg ved ikke, hvor længe jeg har tilbage. Jeg ved bare,
at Fred og Chrissy døde indenfor et døgn efter deres første syn.
Og jeg har lige set det skide ur, så…
…jeg dør nok i morgen.
Vent her.
-Det er mig! -Lucas?
-Det er mig. -Hvad har du gang i?
-Undskyld. -Jeg havde nær tampet dig med lampen!
Undskyld, venner.
Jeg har lige cyklet 13 kilometer.
Giv mig et øjeblik.
Pis.
-Vi har en rød kode. -Hvad?
Dustin.
Jeg kommer fra Jason, Patrick og Andy. De er gået amok.
De vil fange Eddie.
Og de tror, at du ved, hvor han er.
Du er i stor fare.
Okay. Ja, det er noget lort, men vi har større problemer end Jason.
EN NETFLIX-SERIE
KAP. 4: KÆRE BILLY
-Skat, lukker du op? -Jeg har travlt!
Luk nu op!
Det her er utroligt.
Hej. Er Lucas hjemme?
Negativ.
Ved du, hvor han er?
Vi skulle bare være sammen…
Være sammen? Han er ikke kræsen efter Max, hvad?
Undskyld.
Er du den lillesøster, der spiller Dungeons & Dragons?
Hvad rager det dig?
Kender du Dustin Henderson?
Jeg har blødt sammen med ham.
Han er nok hos din utro fyr.
Hvis og når du finder Lucas,
så sig til ham, at jeg har dækket over ham i to dage.
Hver dag koster 10 dollars plus renter.
En daglig rente på 7,9 procent.
Går der en uge mere, kan han købe en skide Nintendo til mig
med Duck Hunt.
-Hvor er Sinclair? -Det skal vi finde ud af.
Vi er blevet narret.
VICTOR CREEL HÆVDER: DÆMON HAR DRÆBT MIN FAMILIE
Okay, vær helt ærlige.
Forstår I noget af det her?
-Nej. -Det er da ligetil.
Ligetil? Helt ærligt?
Hvad forvirrer dig?
Alle under Vecnas forbandelse døde bortset fra Victor Creel, som Nancy fandt.
Han lever og ved måske, hvordan man besejrer forbandelsen.
Hvis han blev forbandet. Det ved vi ikke.
Det er mærkeligt, at Vecna var der i 1950'erne.
Så vidt vi ved, skabte Elleve ikke Vrangsiden.
Hun åbnede en port.
Vrangsiden har nok været der i tusindvis af år. Millioner.
Måske før dinosaurerne.
-Dinosaurer? Hvad… -Okay.
Men hvordan kom Vecna hertil uden en port i 1950'erne?
-Hvordan gør han nu? -Og hvorfor nu?
Hvorfor dengang? Han kom og dræbte én familie og tænkte:
"Nu er jeg tilfreds," og så forsvinder han bare.
Og så vender han tilbage 30 år senere og dræber teenagere? Nej.
Ikke så ligetil.
Helt ærligt, Henderson. En smule ydmyghed ville klæde dig.
Undskyld.
Ved I, hvad hun skriver?
Har hun sovet?
Altså…
…ville du?
Okay, godt.
Vi har en plan.
Takket være Nancys kollegaer
er vi psykologistuderende ved Notre Dame-universitetet.
-Jeg er Ruth. -Jeg er Rose.
Ruth?
Ruth.
Flot gennemsnit.
Tak.
Vi ringede til Pennhurst Asyl og bad om at se Victor Creel
til en afhandling om skizofrene…
-De sagde nej. -Men vi må se direktøren kl. 15.
Nu skal vi bare bruge vores charme på ham, så han lader os se Victor.
Så kan vi måske redde Max.
Ja, apropos.
Vi har lavet research om Victor Creel, og…
…vi har spørgsmål.
-Mange spørgsmål. -Ja.
-Victor har forhåbentlig svarene. -Vent engang.
Hvor er min?
Jeg nægter at babysitte igen.
De er ikke babyer længere. Og Max er i fare.
-Nogen må være hos hende. -Men hvorfor mig?
Wow! Du har en Tom Cruise-plakat.
Du har en Tom Cruise-plakat.
Den er gammel. Men…
-Vær sød ikke at røre ved noget. -Jeg kan ikke gøre noget her.
Jeg kan måske hjælpe med asylets direktør.
Jeg kunne bruge min charme.
-Ellers tak. -Av.
Nej, jeg…
Jeg lavede lidt research i går.
Dr. Hatch er en dygtig forsker og medlem af den amerikanske psykiatriforening,
og han er gæsteforsker fra Harvard.
Han hungrer efter viden, og skal han anerkende os,
må vi vise ham, at vi også gør.
At vi ligesom ham er ægte akademikere.
Hold da op! Der er en lille ballerina i skrinet.
Akademiker? Ligner hun en akademiker? Helt sikkert.
Nej, men…
…det gør hun snart.
Det er forhåbentlig løgn.
Der er stadig optaget.
Har jeg gjort noget forkert? Der står, at man skal trykke et og så nummeret…
-Ring til dine unger senere. -Hvorfor er der stadig optaget?
Der er nogle ting, man godt må komme for sent til i livet.
En tandlægeaftale.
En et-års fødselsdag. Hvem går op i den? Det lille fjols glemmer den.
Men når det drejer sig om udveksling af løsepenge,
tror jeg, at det ret vigtigt, at man er der til tiden.
Undskyld. Jeg er nervøs.
Det må du nok sige.
Kør mod vest gennem skoven til en kirke med et gråt tag.
Vent i kirken, indtil Yuri kommer.
Har du hørt fra ham?
Ja, de ankom i går aftes.
De skal snart se Yuri.
Går alt godt, er du hjemme i morgen aften på Enzo med din sexede kvinde.
Hun er ikke min.
Nej, hun redder dit liv på grund af et venskab.
Hør, amerikaner, du skal ikke have for store forhåbninger.
Jeg har tænkt længe over det, og jeg tror, dine odds for succes
er 50 til en.
Du virker ikke engang nervøs. Jeg er imponeret.
Du er sej.
Ligesom Steve McQueen. Flugtkongen. Ja?
Det håber jeg ikke.
Nej, fordi flugtkongen blev fanget igen.
Derfor skal du være bedre end McQueen i dag.
Jeg har skiftet mening.
Jeg tror, dine odds er
hundrede til en.
Vores nysgerrige ven igen. Hvorhenne?
Ikke mit ansigt.
Nej da. Du skal se godt ud for din kvinde.
Hun er ikke min kvinde.
Utroligt, at så mange mennesker kan være så stille…
Hvor skal du hen?
Jeg skal have noget at drikke.
Må jeg det? Hvordan fungerer husarresten?
Det er ikke husarrest.
Nå nej.
Nej, I er her for at beskytte mig.
Og se fjernsyn åbenbart.
SURFER BOY PIZZA LEVERES VARM INDENFOR EN HALV TIME
De har ikke tænkt det her igennem.
Hvis folk ikke kan få fat på os i en måned eller flere måneder,
flipper de totalt ud.
Min mor har nok et panikanfald allerede.
Og hvad med Hawkins?
Den dame skal "håndtere" det.
Som om man kan håndtere det her uden El. Jeg mener…
Ja.
Det ændrer sig ikke, fordi du stirrer på det. Er du med?
Ja.
Du har ret.
Før politiet kom, havde jeg og El et slemt skænderi.
Vi skændes aldrig.
Vi har skændtes før, men det har været tåbelige skænderier.
Men jeg ved ikke rigtig. Det her føltes mere voksent.
Det føltes mere virkeligt.
Et skænderi, man ikke kan glemme.
Jeg burde have sagt noget, og havde jeg sagt det,
ville hun måske ønske, jeg var hos hende.
Nej. Mike, du skal nok se hende igen,
og det, du ikke sagde, kan du så sige til hende.
Okay?
Ja.
Hun klarer sig.
Hun er ikke i Hawkins. Det er, hvad vi bør bekymre os om.
Stoler du ikke på Owens?
Nej. Det ved jeg ikke. Altså…
Han har været god mod os og El, men han kunne ikke beskytte mig.
Det var jer, der reddede mig.
Det er vist op til os igen.
Det er det altid, ikke?
Derfor kan vi ikke blive her.
Hør her.
Lad os antage, at Owens' venner taler sandt.
Ringer vi til Hawkins, ved militæret det, og så er El i fare.
Så må vi tage hen til dem.
-Tage til Hawkins? -Hvordan?
Hvad er du bekymret for? De to wienerbasser derude?
De døser hen og ser golf.
Men vi har hverken en bil eller nogen penge.
Så ringer vi efter en vogn.
En billig en.
Undskyld mig.
Hvad?
Vi er sultne.
Jeg er sulten.
Tid til at surfe. Surfer Boy Pizza. Det er Argyle.
Alt er frisk her hos Surfer Boy undtagen ananas, som er dåseananas.
Jeg vil alligevel anbefale en pizza med saftig ananas.
Er frugt på din pizza klamt?
Jeg siger: "Prøv, før du siger øv."
Hallo?
-Jeg ved, at I stirrer. -Hvad?
-Mangler du noget? -Vi hænger bare ud.
Hvordan I tror, at I kan redde mig ved at glo mig i nakken, ved jeg ikke.
-Nu må I se på mig. -Undskyld.
Undskyld.
Til dig.
-Til dig. -Tak.
Og dig.
Og giv dem her til Mike, El og Will.
Hvis I får kontakt til dem igen.
Hvad laver du? Det skal ikke åbnes nu.
Ikke… Okay.
Hvad er det her?
Det er…
…en plan B.
Til bagefter.
Hvis det går galt.
Vent. Hallo. Det skal nok gå.
Nej.
Du skal ikke berolige mig og sige, at det nok skal gå.
Det har folk fortalt mig hele mit liv, og det er sjældent sandt.
Det er aldrig sandt.
Det svin har selvfølgelig forbandet mig.
Det undrer mig ikke.
Kan signalet nå fra East Hawkins til Pennhurst?
-Ja. -Hvorfor taler vi om East Hawkins?
Nej.
Max. Helt ærligt.
Seriøst. Jeg kører dig ingen steder hen.
Hvis du tror, jeg vil tilbringe min sidste dag
i Mike Wheelers klamme kælder, er du tosset.
Giv mig et lift, eller bind mig fast, hvilket er kidnapning af et barn.
Og hvis jeg overlever endnu en dag, sagsøger jeg dig.
Åbn døren.
-Nej. -Jeg kender en god advokat.
Henderson, jeg håber, at din seje walkie-talkie når Pennhurst.
PENNHURST PSYKIATRISK HOSPITAL
Jeg kan ikke trække vejret, og jeg klør over det hele.
Pyt med, om det er behageligt.
Vi er akademikere.
Som kommer lige fra en påskefrokost.
Og den bh, du gav mig, klemmer mine bryster.
Okay. Kan du lade mig føre ordet? Hvis det overhovedet er muligt?
Ja, det vil automatisk ske.
Fordi jeg vil være kvalt om lidt.
Meget høje gennemsnit.
Jer begge to.
Imponerende.
Og det her er en anbefaling fra lektor Brantley.
Ja, jeg kender Larry. Ret godt, faktisk.
I ved, hvad man siger.
"Dem, der ikke kan noget, underviser."
Ja, det er grunden til, vi er her.
Det er begrænset, hvad vi lærer i et klasseværelse.
Og jeg forstår jeres kvaler.
Men man skal anmode officielt for at besøge patienter som Victor.
Derefter bliver man screenet, hvorefter bestyrelsen beslutter sig.
Jeg kan se, at I er skuffede.
Men jeg viser jer gerne rundt.
I kan måske snakke med nogle patienter i den åbne afdeling.
Og det vil vi sætte stor pris på.
Men problemet er,
at afhandlingen skal afleveres næste måned.
Og I er løbet tør for tid.
Hvis skyld er det?
Vores. Helt sikkert.
Og jeg vil undskylde…
Du skal fandeme ikke undskylde, Ruth.
Vi ansøgte for flere måneder siden, men blev afvist.
Og vi ansøgte igen og blev afvist igen.
At komme her er sidste forsøg på at redde afhandlingen.
Og jeg kan ikke trække vejret i den her.
Du vil måske gerne udenfor og få lidt frisk luft.
Det burde jeg måske gøre,
fordi jeg begynder at tro, at det her er en kæmpestor fejl.
Jeg har fået udslæt. Mine bryster gør ondt.
Og sandheden er, Anthony…
Må jeg sige Anthony? Det er ikke mit tøj.
Jeg lånte tøjet, fordi du skulle tage os alvorligt.
Fordi ingen tager piger alvorligt i det her felt.
Vi passer ikke ind. Men må jeg fortælle dig en historie?
I 1978 var jeg på sommerlejr.
Og min lejrleder Drew fortalte mig og alle i Hytte C
historien om Victor Creel-massakren.
Og lille Petey McHew… Du kender Petey, ikke, Ruth?
Selvfølgelig.
Ja. Lille Petey McHew begyndte at græde.
Han hikstede efter vejret.
De andre kunne ikke sove i ugevis. Heller ikke mig.
Jeg var ikke bange, men totalt besat af spørgsmålet:
"Hvad ville få et menneske til at begå så utænkelige handlinger?"
Andre børn ville være astronauter, sportsfolk, rockstjerner.
Men jeg ville være dig.
Så tilgiv mig, hvis jeg nu vil gøre alt i min magt,
også tage det her latterlige tøj på,
for at se den mand, der antændte min lidenskab,
og høre mere om, hvordan hans syge, men ærligt talt,
totalt fascinerende hjerne fungerer.
Vi har ikke den officielle tilladelse,
men sig ikke, at tudefjæset Petey McHew ikke ville have fået lov til at se Victor,
hvis han havde spurgt, fordi du og jeg ved, at han ville.
Så…
Ti minutter med Victor.
Ikke mere.
Jeg går en halv time.
Hvis det går galt, bør jeg nævne, at jeg nu har det sorte bælte i karate.
Hallo?
Hall…
Hvem er I?
Vi leder efter Yuri.
Hvad skal I med Yuri?
Det er faktisk…
Det er et privat anliggende. Er Yuri her?
Jeg beklager.
Jeg ved ikke, hvordan jeg skal sige det, men…
I kom for sent.
-Hvad? -Kan I se skaderne på skroget?
Yuri tog på sightseeing for at se isbjørne.
Og så kom bjørnene ind i flyet
og trak ham ud af cockpittet og dræbte Yuri.
-Nej. -Jo.
Og han elskede bjørne.
De knuste hans hjerte.
Nej, de perforerede det
med deres bjørnekløer.
Jeg fik jer. Jeg fik jer virkelig.
Jeg er Yuri.
Okay.
-Du må være Joycey? -Bare Joyce.
-Hvem er du? -Murray.
-Murray? -Ja.
Yuri. Yuri, Murray.
-Vi rimer. -Ja, det kan jeg høre.
Som lovet 40.000 amerikanske dollars.
Jeg elsker duften af kontanter om morgenen.
Ja.
I har vel ikke noget imod, at jeg tæller efter.
I to virker som nogle meget søde og pålidelige mennesker.
Det gjorde min bror også,
før han stjal min kone!
Du fryser, min stakkels due.
Drik lidt kaffe. Stadig varm.
Det her tager lang tid.
Hvorfor glor du på mig?
Hvorfor? Jeg spørger dig om noget!
Kom så, dit svin!
Skøre amerikaner.
Hallo! Tilbage med dig!
Tilbage med dig!
Ødelagt…
Kan ikke arbejde.
-Kan ikke arbejde. -Bliv der.
Hvor er amerikaneren?
Pas på, amerikaner.
Hvor skal du hen, amerikaner?
Rejs dig op.
Rejs dig op!
Hænder.
Hænder!
Det kom fra redskabsskuret!
Luk op!
Bliv ved med at skubbe til døren!
Løb!
Der!
Han må ikke nå skovbrynet!
Hundrede til en.
Det var satans.
-Okay. Skynd dig, Mayfield. -Tyve sekunder.
Der er batterier i, ikke?
Det gider jeg ikke at svare på.
-Ja, der er batterier i. -Okay.
FAR
BEDSTEMOR
MOR
Mor.
Hej. Er du ikke sammen med dine venner?
Det var jeg. Det er jeg.
Hvorfor er du hjemme?
Hr. Bradley lod mig gå tidligt, så nu ordner jeg det huslige.
Jeg lagde nogle breve indenfor.
Til dig og bedstemor og onkel Jack.
Og far.
-Hvis du kan finde ham. -Breve? Det forstår jeg ikke.
Jeg vil bare…
Med alle mordene og alt andet, så…
Jeg ved, det er dumt, men jeg tænkte:
"Tænk, hvis der sker mig noget?
Max, min skat, der sker dig ikke noget.
Det ved jeg. Men hvis der gjorde…
Jeg har så meget, som jeg har brug for at få sagt, og…
-Lover du at give brevene til dem? -Du skræmmer mig.
-Undskyld. -Foregår der noget?
-Nej. -Gør der, min skat?
Nej, du har ret. Jeg skal nok klare mig. Jeg er fjollet.
Max. Åh, søde ven.
Det er okay.
Der sker dig ikke noget, min skat.
Det lover jeg.
Intet, som du ikke fortjener.
Mor, giv slip.
Mor? Giv slip.
Maxine.
Tror du, at nogle breve…
…vil gøre alting godt igen?
Du har ødelagt alting.
Billy!
Din tid…
…udrinder snart.
Giv slip!
Det tog længere end 20 sekunder.
Halløj. Er du okay?
Jeg er okay. Kør.
-Er der sket noget? -Kan vi køre nu?
Her er vores haveanlæg.
Her er smukt, ikke?
De må være udenfor to timer dagligt.
Kan de ikke bare flygte?
Det kunne de godt.
Men de fleste vælger at være her.
De er glade her.
Her er et af vores mest populære steder. Lytteværelset.
Vi fandt ud af, at musik beroliger det lidende sind.
Den rigtige sang, især en, der har en personlig betydning,
kan spille en vigtig rolle.
Men der er dem, der…
…ikke kan hjælpes.
RETSPSYKIATRI FORUDGÅENDE GODKENDELSE ER NØDVENDIG
Dr. Hatch, tror du, at vi måske må tale med Victor alene?
Alene?
Jeg tror, vi ville elske udfordringen ved at tale med Victor
uden at have en ekspert som dig i ryggen.
Så kan vi rigtig håne lektor Bradley.
Bradley? Jeg kender vist ikke en lektor Bradley.
Brantley. Hun…
Hun ville have sagt Brantley.
Sagde jeg ikke Brantley?
Undskyld. Dumme mig. Ord, bogstaver.
Jeg er bare nervøs. Jeg mener spændt.
Jeg er så spændt på at tale med Victor.
Helst, som hun sagde, alene?
Ja.
Hvorfor ikke?
Jeg føler mig oprørsk i dag.
Og der er noget, der haster, som jeg skal se nærmere på, så…
Værsgo.
Hold øje med dem.
-Mange tak, dr. Hatch. -Tak.
Forskræk ham ikke.
Rør ham ikke.
Giv ham ikke noget.
Hold halvanden meters afstand til tremmerne hele tiden.
Skynd jer væk.
Er det klart?
-Javel. -Javel.
Victor.
Du er heldig i dag!
Du har besøgende.
Smukke besøgende.
Han er vist i dårligt humør.
God fornøjelse.
Victor?
Jeg hedder Nancy.
Nancy Wheeler.
Og det her er…
Robin Buckley.
-Vi har nogle spørgsmål. -Ingen journalister.
Det ved Hatch godt.
Vi er ikke journalister.
Vi er her, fordi…
…vi tror på dig.
Og fordi…
…du må hjælpe os.
Det, der dræbte din familie,
er tilbage.
-Har du allerede pakket? -Jeg fik aldrig pakket ud.
Tak forresten.
For hvad?
For at få mig til at indse, jeg er en selvoptaget nar.
Det sagde jeg ikke.
Det behøvede du ikke.
Og hvad angår de sidste par dage…
Sig ikke mere. Jeg var led mod El og havde fortjent det.
Nej.
Nej, du havde ikke fortjent det.
Hør, sandheden er, at det sidste år har været underligt.
Max, Lucas og Dustin er alletiders.
De er alletiders, men…
Det er Hawkins og ikke det samme uden dig.
Og jeg tror, at jeg bekymrede mig for meget om El,
og jeg er bange for, at jeg havde mistet dig.
Giver det mening?
Jeg aner ikke, hvad der vil ske.
Men hvad det end er, synes jeg, at vi skal samarbejde.
Det bliver lettere, hvis vi er et team.
Venner.
Bedste venner.
Fedt.
-Det var hurtigt! -Under en halv time.
-Er I klar? -Ja.
Pizzatid. Jeg henter dem.
Ja, jeg kommer. Tag det roligt. Jøsses.
Hejsa.
-Hvad var det? -Pis.
Bliv her!
Kom tilbage!
-Hvad sker der? -Kom!
-Pis! -Vi må ud herfra nu!
-Pis! -Skynd jer!
Skynd jer!
Pis!
-Følg efter mig. -Okay.
Hvad fanden sker der?
Bliv her.
Ned!
Jeg skyder. I løber!
Byers, holder du fest uden at invitere mig?
Det er ikke fedt.
Det er ikke særlig fedt, mand.
-Yo! -Stands!
-Kør! -Hvad fanden sker der?
-Kør! -Er det ægte blod, mand?
-Kør! -Okay. Godt.
Wow! Hvorfor har ham der en pistol?
-Kør! -Okay!
Ni hundrede.
Fyrre tusind.
Wow, de er der alle sammen.
Okay, nu er det din tur.
Hent Hopper.
Det gør jeg.
Først ringer jeg til Enzo.
Hvis jeres ven er død, kan jeg spare en masse tid og benzin.
Det var for sjov. Han er nok ikke død.
Men jeg ringer alligevel.
Jeg kan ikke lide ham.
Antonov, der er telefon til dig.
Ved du, at nogen lige er flygtet?
De siger, det haster.
Hallo?
Enzo. Det er Yuri.
Hvorfor ringer du til mig her? Er du tosset?
Det må du undskylde, men du bør vide, at der har været…
…en lille ændring i planerne.
Hvad? Hvad er der sket?
Jeg har talt med din fængselsinspektør.
En frugtbar samtale.
Det viser sig, at flygtede fanger er mange penge værd.
Så Yuri tænker: "Jeg beholder de 40.000 og tjener nogle ekstra penge."
Det var ikke aftalen.
Men det er en bedre aftale for Yuri, ikke?
Og ved du, hvad der er endnu mere værd end en undsluppet fange?
Korrupte vagter.
Hvad har du gjort?
Og det, som er allermest værd:
Amerikanere, der er eftersøgt af KGB.
Farvel, Enzo.
Undskyld, min stakkels lille due.
Var din kaffe for stærk?
Bare rolig.
Du bliver snart genforenet med din amerikanske kæreste.
Meget snart.
Drej her.
Her?
ROANE HILL KIRKEGÅRD
-Max? -Vent i bilen, Lucas.
Max, vent.
Hør på mig. Vil du ikke nok?
Jeg ved, at der skete noget med din mor.
Var det Vecna?
Jeg har sagt, at jeg er okay.
Okay?
Så okay, som nogen, der snart skal dø en grusom død, kan være.
Max…
Du kan tale med mig.
Okay?
Ja, det ved jeg.
Hvorfor skubber du mig så væk?
Okay, hør her.
Jeg har ikke brug for et brev. Jeg vil ikke have et.
Tal med mig i stedet for.
Med dine venner.
Vi er lige her.
Jeg er lige her.
Okay?
Jeg er her.
Vent i bilen. Jeg kommer snart.
Vores ven beskrev hans angreb som en trance.
Som et vågent mareridt.
Derfor tror vi, at han kommer efter hende.
Lyder det, vi har fortalt dig, som det, der skete med din familie?
Victor.
-Jeg ved, at det her er svært. -Du ved ingenting!
Du har ret.
Vi ved ingenting. Derfor er vi her.
For at lære og for at forstå.
Vi må vide, hvordan du overlevede den aften.
Overlevede?
Er det, hvad man kalder det her?
Overlevede jeg?
Nej, jeg kan forsikre jer om,
at jeg stadig befinder mig i helvede.
Jeg havde været tilbage fra krigen i 14 år.
Vi arvede en lille formue af hendes grandonkel.
Nok til at købe et nyt hus.
Et nyt liv.
-Hvad sagde jeg? -Wow.
Det er helt utroligt.
Her ser ud som i et eventyr.
En drøm.
Ikke løbe, Alice.
Det er så stort!
Det her er skønt.
Ja.
-Det var et storslået hus. -Ja.
Alice sagde, at det så ud som i et eventyr.
Alice.
Var det din datter?
Ja.
Men Henry, min…
…min dreng
var et følsomt barn,
og jeg kunne se, at han kunne mærke, der var noget galt.
Vi havde én rolig måned i huset.
Og så begyndte det.
Døde dyr, lemlæstede og torturerede, begyndte at dukke op tæt på huset.
Kaniner, egern, høns og selv hunde.
Politichefen sagde, det var en vildkat.
Det var ingen vildkat.
Det var noget ondt.
Og noget ondt, som hverken var dyr eller menneske.
Det her var…
…Satans yngel.
En dæmon.
Og den var endnu tættere på os, end jeg vidste.
Victor!
Min familie begyndte at have oplevelser, som var fremmanet af dæmonen.
Mareridt.
Vågne mareridt.
Dæmonen nød tilsyneladende at torturere os.
Selv stakkels, uskyldige Alice.
Alice!
Det er okay, min skat. Kom her.
Snart begyndte jeg at have mine egne oplevelser.
Jeg formoder,
at al ondskab…
…må have et hjem.
Og selvom jeg ikke havde en logisk forklaring,
kunne jeg fornemme dæmonen,
som altid var nær.
Jeg blev overbevist om, at den gemte sig,
rugede,
et sted i skyggerne af vores hjem.
Den havde forbandet vores by.
Den havde forbandet vores hjem.
Den havde forbandet os.
Klokken, vejret og…
Den tog Virginia først.
Jeg prøvede at få børnene ud for at redde dem.
Kom så!
Creel.
Creel…
Men jeg var tilbage i Frankrig under krigen.
Det var et minde.
Jeg havde troet, at der var tyske soldater derinde.
Jeg havde beordret angrebet.
Jeg begik en fejl.
Dæmonen…
…hånede mig.
Og jeg var sikker på, at den ville tage mig,
ligesom den havde taget min Virginia.
Men så…
…hørte jeg…
…en anden stemme.
Først troede jeg, det var en engel.
Og jeg fulgte efter hende,
men jeg befandt mig
i et langt værre mareridt.
Mens jeg var væk, havde dæmonen taget mine børn.
Henry gik i koma kort efter.
En uge senere døde han.
Jeg ville også dø.
Jeg forsøgte.
Hatch stoppede blødningen.
Han lod mig ikke slutte mig til dem.
Den engel, du fulgte efter,
hvem var hun?
Victor?
Victor.
Er han, som I havde håbet på?
Jeg har haft en spændende samtale med lektor Brantley.
Vi kan tale om det på mit kontor,
mens vi venter på politiet.
29. MARTS 1967 - 4. JULI 1985 I HJERTET GEMT, MEN ALDRIG GLEMT
"Kære Billy, jeg ved ikke, om du kan høre det her.
"For to år siden ville jeg have sagt: 'Det er latterligt, umuligt.'
Men det var før, jeg hørte om andre dimensioner og monstre,
og derfor vil jeg holde op med at antage, at jeg ved noget.
Meget er sket, siden du forlod os.
Din far havde det…
…meget dårligt.
Han skændtes meget med min mor.
Grimme skænderier.
Han hadede at være her uden dig.
Derfor rejste han.
Og han gav ikke mor særlig meget.
Hun har taget et ekstrajob. Vi bor i den fine trailerpark ved Kerley.
Faktisk…
…siden du forlod os,
har alt været…
…forfærdeligt.
Og det værste er, at ingen må vide, hvorfor du forlod os.
Ingen må vide, du reddede Els liv.
At du reddede mit liv.
Jeg ser det øjeblik for mig hele tiden.
Nogle gange forestiller jeg mig,
at jeg løber hen
og hiver dig væk.
Hvis jeg havde gjort det,
ville du stadig være her.
Og at alt ville være…
…godt igen.
Jeg forestiller mig, at vi…
…kunne være blevet venner.
Gode venner, som…
…en rigtig bror og søster.
Og jeg ved, at det er dumt.
Du hadede mig.
Jeg hadede dig.
Men jeg tænkte, at vi måske…
…måske kunne prøve igen.
Men det skete ikke.
Jeg…
…stod der bare,
mens jeg så på.
Først forsøgte jeg at være glad.
Normal.
Men jeg…
Jeg tror, at en del af mig også døde den dag.
Jeg har ikke sagt det til nogen.
Det kan jeg ikke.
Men du skulle vide det.
Før det er for sent.
Hvis du kan høre det her.
Det håber jeg virkelig, at du kan.
Undskyld.
Undskyld mange gange, Billy.
Kærligst din dumme lillesøster…
…Max."
Max.
Nu er der gået lang tid nok.
-Giv hende lidt tid. -Det har jeg gjort.
Tiden er gået. Hun kan bare hyre en advokat.
Max.
Tiden er gået, okay?
Max?
Max.
Max!
Max.
Jeg har ventet på at høre de ord, Max.
Jeg har ventet så længe.
Vågn op!
Hey!
Max, vågn op!
Max! Vågn op!
-Der er noget galt. -Max!
Venner!
Max…
Kom nu, vågn op!
Men det var ikke hele sandheden, vel, Max?
Der er en del af dig, som er gemt godt væk,
og som ønskede mig død den dag.
Og som måske endda var lettet.
Glad.
Nej, det er ikke sandt.
Det var derfor, du stod der, ikke?
Det er okay. Du kan godt indrømme det.
Lyv ikke længere.
-Skjul intet længere. -Det er ikke sandt.
-Derfor har du dårlig samvittighed.
-Nej. -Derfor gemmer du dig for dine venner.
-Derfor gemmer du dig for verden. -Nej.
Og derfor har du sent om aftenen nogle gange ønsket at følge mig.
Følge mig i døden.
-Det er derfor, jeg er her. -Nej.
-For at afslutte din lidelse. -Nej.
Tiden er kommet, Max.
Det er nu tid til,
at du slutter dig til mig.
Max, du skal væk! Kan du høre mig?
-Max! -Du skal ud derfra!
Få fat på Nancy og Robin! Nu!
Få fat på Nancy og Robin! Kom så!
-Kom nu, Max! -Pis!
Pis!
Nancy? Robin? Modtager I? Det her er en rød kode. Modtager I?
Robin!
Du hører ikke efter. Vores ven er i fare.
Forventer du, at jeg vil tro på noget, du siger?
-Det er sandheden. -Fortæl din rørende historie til politiet.
-Fortsæt. -Fingrene væk!
Victor sagde, at alt i huset blev tændt den aften,
men han nævnte specifikt musik.
Der var musik.
Og da vi spurgte ham om englen, begyndte han at nynne.
Say nighty-night and kiss me…
-"Dream a Little Dream of Me." -Ella Fitzgerald.
-En engels stemme. -Ja.
Ifølge Hatch kan musik nå dele af hjernen, som ord ikke kan.
Det er måske løsningen. En livline.
-Tilbage til virkeligheden. -Det er et forsøg værd.
-Vi kan slå dem. -Hvad?
-Til bilen. -Okay.
Du skal vide, jeg har dårlig koordination.
Jeg lærte at gå et halvt år senere end andre.
-Følg mig. -Åh nej!
-Hey! -Kom tilbage!
Askepot, du har mistet din sko!
Stop!
Løb!
For pokker da!
Du kan ikke gemme dig for mig, Maxine.
Fang hende!
Kom så!
-Stop! -De er lige der!
Hey!
-Kør! -Stop. Stå ud af bilen.
Stå ud af bilen.
Hold da kæft!
Du løber meget mærkeligt.
Robin. Det her er en rød kode. Jeg gentager: en rød kode!
Dustin, det er Robin. Modtager.
Hold da kæft. Endelig!
Jeg håber, at I har fundet ud af noget.
Lucas!
Dustin!
Lucas, hjælp mig! Dustin!
Max, kom ud derfra!
-Kan du høre… -Venner!
-Hvad nu? -Hendes yndlingssang?
-Hvad? -Robin sagde, at lytter hun…
Det er for meget at forklare. Hvad er hendes yndlingssang?
Hvad laver du herinde, Max?
Kom tilbage til mig, Max.
Hvad synes du om dem, Max?
Vil du slutte dig til dem?
Pis!
Nej!
-Kom så! -Okay!
Lucas, hvilket et?
Hendes yndlingssang?
-Hvilket? -Her! Jeg har det!
-Giv det til mig. -Kom så!
-Hovedtelefoner! -Nu!
Max!
-Max! -Max, vågn op!
Max! Vågn op!
Max, vi er lige her.
Max!
De kan ikke hjælpe dig, Max.
Der er en grund til,
at du gemmer dig for dem.
Du…
…hører hjemme her sammen med mig.
Du er her ikke i virkeligheden.
Jo, det er jeg, Max.
Det er jeg.
Max!
Jeg vil ikke have et brev.
Vi er lige her.
Jeg er lige her.
Max!
Jeg er her, Max.
Max!
Det er okay.
Jeg troede, du ville dø.
-Jeg er her stadigvæk. -For fanden.
Jeg er her stadigvæk.
Tekster af: Karen Marie Svold Coates