Valitan, en ymmärrä tätä yhtään.
Mitä Hawkinsissa tapahtuu? Mikä tappaa ihmisiä?
Yritämme selvittää sitä. -Missä El on nyt?
Hänelle on parempi, ettette tiedä. -Tämä on hullua!
Kauanko koulutus Elin voimien palauttamiseksi kestää?
Viikkoja tai kuukausia. -Kuukausiako?
Agentit Harmon ja Wallace ovat kanssanne.
Emme me ole vaarassa.
Ystävämme asuvat Hawkinsissa. -Ja perheeni.
Hillitsen tilannetta, kunnes Yksitoista on valmis.
Sillä aikaa ette saa puhua tästä kenellekään.
Ei onnistu!
Tätä on vaikea ymmärtää. -Ei ole vaan mahdotonta.
Jotkut valtion ryhmittymät työskentelevät Yhtätoista vastaan,
ja he etsivät häntä juuri.
Emme voi ottaa riskiä.
Jos he saavat tietää tästä, Yksitoista vaarantuu.
Jos niin käy, ystävänne vaarantuvat myös.
Samoin perheesi.
Pitäisikö vain luottaa siihen, että olette hyviä, keitä olettekaan?
Olemme Owenin ystäviä.
Yksitoista luotti meihin.
Pyydämme teiltä samaa.
Sinulle.
RAKAS MIKE. LÄHDIN, JOTTA MINUSTA TULISI TAAS SUPERSANKARI.
HYVÄ TIGERS!
Se oli täällä.
Juuri tässä.
Kaappikelloko?
Se vaikutti todelliselta.
Kun menin lähemmäs, yhtäkkiä minä…
Max, tule. -Max?
…heräsin.
Hän oli kuin transsissa.
Eddien mukaan Chrissylle kävi samoin.
Se ei ole edes pahinta.
Fred ja Chrissy hakivat apua Kelleyltä.
Molemmilla oli päänsärkyä.
Pahaa päänsärkyä, joka ei lakannut.
Heillä oli painajaisia -
ja unettomuutta.
He heräsivät kylmän hien peitossa. He alkoivat nähdä asioita.
Pahoja asioita.
Menneisyydestään.
Näyt vain pahenivat, kunnes lopulta -
kaikki päättyi.
Vecnan kirous.
Chrissyn päänsärky alkoi viikko sitten.
Fredin kuusi päivää sitten.
Omani viisi päivää sitten.
En tiedä, paljonko aikaa on. Tiedän vain,
että Fred ja Chrissy kuolivat alle vuorokaudessa ensimmäisestä näystä.
Näin sen hiton kellon, joten…
Taidan kuolla huomenna.
Pysykää täällä.
Minä tässä! -Lucas?
Minä! -Hitto, mikä sinua vaivaa?
Anteeksi. -Olisin voinut lyödä sinua lampulla!
Anteeksi, kaverit. Ajoin 13 kilometriä pyörällä.
Odottakaa hetki. Paska.
Punainen koodi. -Mitä?
Dustin.
Jason, Patrick ja Andy sekosivat täysin.
He yrittävät napata Eddien ja uskovat sinun tietävän hänestä.
Olet pahassa pulassa!
Selvä. Se on syvältä, mutta meillä on Jasonia isompia ongelmia.
NETFLIX-SARJA
NELJÄS LUKU: RAKAS BILLY
Kulta, voitko avata oven? -On kiire!
Käskin avata oven.
Uskomatonta.
Hei. Onko Lucas kotona?
Ei ole. -Tiedätkö, missä hän on?
Meidän piti mennä ulos.
Ulosko? Hänen tasonsa on laskenut Maxista.
Anteeksi.
Oletko pikkusisko, joka pelaa Dungeons & Dragonsia?
Miksi haluat tietää? -Tunnetko Dustin Hendersonin?
Olen taistellut hänen rinnallaan.
Hän on varmaan petturipoikaystäväsi kanssa.
Jos ja kun löydät Lucasin,
kerro, että olen valehdellut hänen puolestaan kaksi päivää.
Joka päivä maksaa 10 taalaa plus korko.
Se on 7,9 prosenttia päivässä.
Vielä viikko, niin hän saa ostaa minulle Nintendon ja Duck Huntin.
Missä Sinclair on? -Se selviää kohta.
Meitä on huijattu.
VICTOR CREEL VÄITTÄÄ: DEMONI TAPPOI PERHEENI
Vastatkaa rehellisesti.
Ymmärrättekö tätä yhtään?
En. -Aika yksinkertaista.
Niinkö? -Mikä on sekavaa?
Kaikki Vecnan kiroamat ovat kuolleet, paitsi Nancyn löytämä vanha Victor Creel.
Hän on ainoa selviytyjä ja voi tietää, miten kirous voitetaan.
Jos hänet edes kirottiin, mitä emme tiedä.
Miten Vecna oli olemassa 50-luvulla?
Tietääksemme Yksitoista ei luonut Ylösalaista maailmaa. Hän avasi portin.
Se maailma on varmaan ollut olemassa miljoonia vuosia.
Oli jo ehkä ennen dinosauruksia.
Mitä me… -Selvä.
Jos porttia ei ollut 50-luvulla, miten Vecna pääsi läpi?
Miten se pääsee läpi nyt? -Miksi nyt?
Miksi silloin? Se tappoi perheen 50-luvulla,
päätti lopettaa ja katosi, vai?
Ja palasi 30 vuotta myöhemmin tappamaan teinejä. En usko.
Se ei ole yksinkertaista. Henderson, nöyryydestä ei olisi haittaa.
Anteeksi.
Mitä hän kirjoittaa?
Nukkuiko hän?
No,
nukkuisitko itse?
No niin.
Meillä on suunnitelma.
Kiitos Nancyn apurien -
olemme psykologian tähtiopiskelijoita Notre Damen yliopistossa.
Olen Ruth. -Ja minä Rose.
Vai Ruth?
Hyvä keskiarvo. -Kiitos.
Pyysimme Pennhurstista lupaa jututtaa Victor Creeliä -
skitsofrenian opinnäytetyötä varten.
He kieltäytyivät. -Mutta tapaamme johtajan kolmelta.
Hurmaamme vain hänet, niin saamme puhua Victorin kanssa.
Ehkä Max vapautuu kirouksesta.
Siitä puheen ollen, olemme tutkineet Victor Creeliä.
Meillä on kysyttävää. -Paljon.
Samoin. Toivottavasti Victor vastaa.
Hetkinen.
Missä omani on?
Nancy, en ala taas lapsenvahdiksi.
He eivät ole enää lapsia, ja Max on vaarassa.
Hän tarvitsee tukea. -Tiedän. Miksi minä?
Hitsi, sinulla on Tom Cruisen juliste!
Sinulla on Cruisen juliste.
Se on vanha. Se vain…
Älä koske mihinkään. -En voi tehdä täällä mitään.
Voisin auttaa mielisairaalan pomon kanssa.
Voisin käyttää vaikka charmiani.
Se on vääränlaista. -Auts.
Minä vain…
Tutkin vähän asioita illalla, ja tohtori Hatch -
on arvostettu Amerikan psykiatrian liiton jäsen -
ja Harvardin vieraileva tutkija.
Hän on tutkinut maailmaa ikänsä. Jos aiomme onnistua,
hänen pitää ajatella meistä samoin.
Hänen pitää uskoa, että olemme oikeita tutkijoita.
Voi paska! Tässä on pikku ballerina.
Tutkijoita, vai? Näyttääkö hän sinusta sellaiselta?
Ei,
mutta kohta näyttää.
Et kai ole tosissasi?
MOTELLI
Se on yhä varattu.
Teinkö jotain väärin? Piti valita yksi ja sitten numero, joka…
Soita lapsillesi myöhemmin. -Miksi se on yhä varattu?
Joyce, joistakin jutuista voi myöhästyä,
kuten hammaslääkäristä -
tai yksivuotiaan synttäreiltä. Kukaan ei välitä. Vauva ei muista sitä.
Mutta lahjusrahoja maksettaessa -
on pakko olla ajoissa.
Anteeksi. Olen kireänä. -Selvästi.
Mene länteen metsän läpi. Näet harmaakattoisen kirkon.
Odota sisällä. Yuri tulee sinne.
Kuulitko hänestä?
Kyllä. He saapuivat eilisiltana. He tapaavat Yurin pian.
Jos kaikki onnistuu, olet huomisiltana kotona ja Enzo'sissa naisesi kanssa.
Ei hän ole naiseni.
Ei tietenkään. Hän pelastaa sinut ystävyyden vuoksi.
Kuule, amerikkalainen.
Älä luota liikaa tähän unelmaan.
Olen ajatellut tätä pitkään, ja onnistumisen mahdollisuus on -
50:1.
Et vaikuta edes hermostuneelta. Olen vaikuttunut.
Olet rauhallinen.
Kuin pakosankari Steve McQueen.
Toivottavasti ei.
Ei tietenkään, koska hän palasi linnaan.
Sinun pitää siis olla McQueenia parempi.
Muutin mieleni. Annan mahdollisuudeksi -
sadan suhde yhteen.
Utelias ystävämme. Mihin haluat sen?
Ei naamaan.
Ei tietenkään.
Haluat näyttää hyvältä naisellesi. -Ei hän ole naiseni.
On uskomatonta, että näin moni on näin hiljaa…
Minne menet?
Haen vain juotavaa.
Sopiiko se, vai miten tämä kotiaresti toimii?
Et ole kotiarestissa. -Aivan.
Tehän vain suojelette meitä.
Ja katsotte tv:tä.
TOIMITETAAN KUUMANA KOTIIN ALLE 30 MINUUTISSA!
He eivät ole ajatelleet asiaa.
Jos tätä jatkuu yli kuukauden eikä meitä saada kiinni, he sekoavat.
Äiti varmaan sai jo paniikkikohtauksen, ja entä Hawkins?
Se nainen aikoi hillitä tilannetta. Se ei onnistu ilman Eliä.
Niin.
Ei se muutu tuijottamalla.
Joo. Olet oikeassa.
Ennen poliisien tuloa riitelin pahasti Elin kanssa.
Emme riitele ikinä. Tai riitelimme ennen mutta hölmöistä asioista.
Mutta tämä kerta tuntui aikuisemmalta.
Se oli todellisempi.
Sellaisesta ei palata.
Olisi pitänyt sanoa se juttu.
Hän olisi ehkä halunnut minut mukaansa.
Ei. Mike,
näet hänet taas ja voit sanoa sitten, mitä et sanonut.
Jooko? -Joo.
Hän selviää kyllä. Hän ei ole Hawkinsissa. Meidän pitäisi huolehtia kaupungista.
Etkö luota Owensiin? -En. Tai en tiedä.
Hän on ollut hyvä meille ja Elille muttei voinut suojella minua.
Te pelastitte minut.
Se on taas vastuullamme.
Se on aina, vai mitä?
Siksi emme voi jäädä tänne.
Kuulkaa.
Oletetaan, että Owenin ystävät puhuvat totta.
Emme voi soittaa Hawkinsiin sotilaiden huomaamatta ja vaarantamatta Eliä.
Meidän pitää mennä sinne.
Hawkinsiinko? -Miten?
Pelkäätkö Ponchia ja Jonia? He torkkuvat golfin ääressä.
Jonathan, meillä ei ole autoa eikä rahaa.
Sitten hommataan kyyti.
Ja halpa.
Anteeksi.
Mitä? -Meillä on nälkä.
Voisin syödä.
Surfer Boy Pizza, Argyle puhelimessa.
Kaikki täällä on tuoretta paitsi ananas, joka on tölkistä.
Suosittelen silti muutamaa rengasta lätyn päälle.
Etkö tykkää hedelmistä pizzassa?
Maista ennen kuin hylkäät.
Haloo?
Tiedän, että tuijotatte. -Mitä?
Tarvitsetko jotain? -Kunhan hengailen.
Miten uskotte takaraivooni porautuvien silmienne suojelevan minua Vecnalta?
Voitte katsoa. -Kiitos. Anteeksi.
Anteeksi.
Sinulle.
-Kiitos.
Ja sinulle.
Anna nämä Mikelle, Elille ja Willille.
Jos näet heitä enää ikinä.
Mitä te teette?
Ei nyt. -Selvä.
Anteeksi. Mikä tämä on?
Se on -
pahan päivän varalle. Kaiken jälkeen.
Jos emme onnistu.
Max, asiat järjestyvät kyllä.
Ei.
Älä vakuuttele ja sano, että kaikki järjestyy.
Minulle on sanottu niin aina, eikä se ole juuri koskaan totta.
Se ei ole koskaan totta.
Tietysti se kusipää kirosi minut.
Olisi pitänyt arvata se.
Yltääkö tämä Itä-Hawkinsista Pennhurstiin?
Tietysti. -Miksi Itä-Hawkinsiin?
Ei.
Max. Oikeasti.
En vitsaile. En vie sinua minnekään.
Jos uskot minun viettävän varmaan viimeisen päiväni -
Mike Wheelerin kellarissa, olet sekaisin.
Vie minut tai sido minut, mutta silloin kidnappaisit alaikäisen.
Jos selviän tästä, nostan syytteen.
Avaa ovi. -En.
Tunnen asianajajan.
Henderson, radiopuhelimesi on parasta yltää Pennhurstiin asti.
PENNHURSTIN MIELISAIRAALA
En saa henkeä, ja minua kutittaa joka puolelta.
Kyse ei ole vain mukavuudesta.
Olemme akateemikkoja. -Ja tulemme pääsiäisbrunssilta.
Antamasi rintaliivit nipistävät tissejäni.
Anna minun hoitaa puhuminen. Onko se edes mahdollista?
On ja väistämätöntä, koska kuolen kohta kuristumiseen.
Keskiarvo 3,9.
Molemmilla.
Vaikuttavaa.
Tässä on professori Brantleyn suositus.
Tunnen Larryn aika hyvin.
Tiedättehän sanonnan?
"Ne, jotka eivät osaa, opettavat."
Niin. Siksi tulimmekin.
Emme voi oppia luokassa kaikkea.
Ymmärrän vaikeutenne.
Mutta Victorin tapaaminen vaatii protokollaa. Jättäkää hakemus.
Sitten tehdään seulonta, jonka jälkeen lautakunta päättää asiasta.
Olette pettyneitä.
Voin viedä teidät kierrokselle.
Voitte jopa jututtaa avo-osaston potilaita.
Se olisi ihanaa,
mutta -
opinnäytetyömme pitää palauttaa ensi kuussa.
Aikanne loppuu. Kenen vika se on?
Tietysti meidän. Pyydän anteeksi…
Älä pyydä anteeksi, Ruth.
Jätimme hakemuksen kuukausia sitten, ja se hylättiin.
Myös uusi hakemus hylättiin.
Tämä on viimeinen yrityksemme pelastaa opinnäytetyömme,
enkä saa tässä asussa henkeä.
Rose, käy ulkona haukkaamassa happea.
Ehkä pitäisi, Ruth, koska minusta tämä koko juttu -
on valtava virhe. Saan ihottuman.
Tisseihin sattuu. Puhun suoraan, Anthony.
Saanko sinutella? Vaatteet eivät ole minun.
Lainasin nämä, koska halusin tehdä vaikutuksen.
Kukaan ei ota tyttöjä vakavasti tällä alalla.
Emme näytä sopivalta. Voinko kertoa tarinan?
Olin kesäleirillä 1978.
Ohjaajani Drew kertoi minulle ja C-mökin nuorille -
tositarinan Victor Creelin verilöylystä.
Pikku Petey McHew… Tunnethan hänet, Ruth?
Tietysti.
Pikku Petey McHew alkoi itkeä saman tien.
Hän hyperventiloi.
Leiriläiset eivät nukkuneet viikkoihin minä mukaan lukien.
En pelon takia vaan koska mietin vain sitä,
miten joku voi tehdä jotain niin järkyttävää.
Muut halusivat astronauteiksi, korispelaajiksi ja tähdiksi.
Halusin olla kuin sinä. Halusin sitä.
Anna anteeksi, jos yritän kaikkea,
jopa tätä naurettavaa asua,
jotta saisin puhua miehelle, joka sytytti intohimoni,
ja jotta oppisin lisää siitä, miten hänen kieroutunut -
mutta kiehtova mielensä toimii.
Meillä ei ole virallisia papereita,
mutta älä väitä, ettei itkupilli-Petey -
olisi saanut tavata Victoria hetkessä kysyttyään kohteliaasti,
koska tiedämme sen molemmat.
Pyydän 10 minuuttia Victorin kanssa.
Ei enempää.
Tulen puolen tunnin päästä.
Jos tulee ongelmia, minulla on musta vyö karatessa.
Hei?
Hei!
Keitä olette?
Etsimme Yuria.
Miksi haluatte nähdä hänet?
Itse asiassa…
Se on yksityisasia. Onko hän täällä?
Valitan.
En tiedä, miten kertoisin tämän, mutta olette päivän myöhässä.
Mitä? -Näettekö rungon vahingot?
Yuri lensi katsomaan jääkarhuja.
Ne pääsivät koneeseen,
vetivät hänet ohjaamosta ja tappoivat hänet.
Ei. -Kyllä.
Hän piti karhuista. Ne särkivät hänen sydämensä.
Tai siis lävistivät sen -
karhunkynsillään.
Minä huijasin teitä!
Minä olen Yuri.
Oletko Joycey? -Vain Joyce.
Entä sinä? -Murray.
Niinkö? -Niin.
Yuri, Murray…
Se rimmaa. -Joo. Kuulen sen.
40 000 Amerikan dollaria, kuten sovimme.
Tykkään käteisen tuoksusta aamuisin.
Aivan.
Toivottavasti ei haittaa, jos lasken ne.
Vaikutatte kivoilta ja luotettavilta.
Samoin veljeni,
ennen kuin varasti vaimoni!
Tyttö parka. Sinähän jäädyt.
Ottakaa kahvia. Se on kuumaa.
Tämä vie hetken.
Miksi tuijotat minua?
Kysyin sinulta!
Vauhtia, kusipää!
Hullu amerikkalainen.
Mene takaisin!
Takaisin!
Rikki…
En voi tehdä töitä.
Ei töitä. -Pysy siinä.
Missä amerikkalainen on?
Varo selustaasi, amerikkalainen.
Minne luulet meneväsi?
Nouse.
Nouse!
Kädet.
Kädet!
Se tuli työkaluvajasta!
Avaa!
Ovi auki!
Avaa ovi!
Työntäkää! Äkkiä!
Juoskaa!
Tuolla!
Hän ei saa päästä metsään!
Sadan suhde yhteen.
Senkin paskiainen.
Ole nopea, Mayfield. -20 sekuntia.
Onhan siinä patterit?
En edes vastaa tuohon.
On siinä. -Tajusin.
ISÄ MUMMI
ÄITI
Äiti.
Hei. Luulin, että olit kavereiden kanssa.
Niin olinkin. Olen.
Mikset ole töissä?
Herra Bradley päästi minut varhain. Teen vähän kotitöitä.
Jätin sisälle kirjeitä.
Sinulle, mummille ja Jack-sedälle.
Ja isälle.
Jos löydät hänet. -Kirjeitäkö? En tajua.
Minä vain…
Murhien ja kaiken vuoksi…
Se on tyhmää, mutta aloin miettiä,
mitä jos jotain sattuisi.
Max, ei sinulle satu mitään. -Tiedän, mutta jos sattuisi…
Haluan sanoa monia asioita, jotka pitää sanoa.
Lupaathan välittää ne?
Sinä pelotat minua. -En yritä pelotella.
Mitä on tekeillä? -Ei mitään.
Varmastiko?
Ei. Olet oikeassa. Pärjään kyllä. Olen hassu.
Voi, kultaseni.
Kaikki hyvin.
Mitään ei tapahdu, kulta.
Lupaan sen.
Ei mitään, mitä et ansaitse.
Äiti, päästä irti.
Äiti? Päästä irti.
Maxine.
Luuletko, että kirjeet -
korjaavat mitään?
Olet tuhonnut kaiken.
Billy!
Aikasi -
on melkein lopussa.
Päästä!
Se kesti yli 20 sekuntia.
Oletko kunnossa? -Olen. Aja vain.
Tapahtuiko jotain? -Voimmeko mennä?
Tämä on puutarhamme.
Eikö olekin kaunis?
He saavat olla ulkona kaksi tuntia päivässä.
Eivätkö he pakene?
He voisivat paeta, mutta useimmat haluavat olla täällä.
He pitävät paikasta.
Tämä on suosittu kuunteluhuone.
Musiikki rauhoittaa rikkonaista mieltä.
Oikea laulu,
varsinkin henkilökohtaisesti merkittävä,
on hyvä hoitokeino.
Mutta kaikille -
ei ole hoitokeinoa.
RIKOLLISOSASTO PÄÄSY VAIN LUVALLA
Tohtori Hatch, voisimmeko puhua Victorin kanssa keskenämme?
Keskenännekö?
Pitäisimme haasteesta jutella Victorin kanssa -
ilman kaltaistasi asiantuntijaa.
Voisimme kiusata professori Bradleytä.
Bradleytäkö? En tunne häntä.
Brantley. Hän…
Hänen piti sanoa Brantley.
Enkö sanonut niin? Mitä sanoin?
Anteeksi, sepä hassua. Sanat ja kirjaimet.
Olen vain hermona. Siis innoissani.
Olen innoissani Victorin kanssa puhumisesta.
Mieluummin keskenämme, kuten hän sanoi.
Kyllä. Miksei?
Saitte minut kapinalliselle tuulelle.
Minun pitää tarkistaa jotain kiireellisesti, joten…
Sopii.
Valvo heitä tarkkaan.
Kiitos paljon, tohtori Hatch. -Kiitos.
Älkää säikäyttäkö häntä.
Älkää koskeko.
Älkää antako mitään.
Pysykää parin metrin päässä kaltereista.
Häipykää.
Onko selvä?
Kyllä.
Victor.
Tänään on onnenpäiväsi! Sait vieraita.
Tosi nättejä.
Hän on oudolla tuulella. Pitäkää hauskaa.
Victor?
Olen Nancy.
Nancy Wheeler. Hän on…
Robin Buckley.
Meillä on kysyttävää. -En puhu reporttereille.
Hatch tietää sen. -Emme ole reporttereita.
Tulimme,
koska uskomme sinua.
Ja koska -
tarvitsemme apuasi.
Mikä tappoikaan perheesi -
on palannut.
Joko pakkasit? -En purkanut kamojani.
Kiitos muuten. -Mistä?
Siitä, että puhuit järkeä. Olin itsesäälin kourissa.
En sanonut sitä. -Sinun ei tarvinnut.
Ja pari viime päivää…
Ei tarvitse sanoa mitään. Olin Elille täysi juntti ja ansaitsin sen.
Ei.
Et ansainnut mitään.
Kuule, tämä vuosi -
on ollut outo.
Max, Lucas ja Dustin ovat mahtavia.
Kyse on vain Hawkinsista. Se ei ole sama ilman sinua.
Saatoin huolehtia liikaa Elistä.
Minusta tuntuu kuin olisin menettänyt sinut.
Ymmärrätkö?
En tiedä, mitä tapahtuu.
Mutta mitä se onkaan, meidän pitää toimia yhdessä.
Se on helpompaa, jos olemme tiimi.
Ystävät.
Parhaat ystävät.
Siistiä.
Niin on.
Se oli nopeaa. -Alle 30 minuuttia.
No niin. Oletteko valmiita? -Joo.
Pizza tuli. Hoidan sen.
Tullaan, tullaan. Älä hermoile. Hitto vie.
Hei vaan.
Mitä hittoa? -Paska.
Pysykää täällä!
Palatkaa huoneeseen!
Mitä nyt? -Palatkaa!
Paska! -Meidän pitää häipyä!
Paska! -Mene! Juokse!
Vauhtia!
Paska! Tuolla!
Seuratkaa minua!
Mitä hittoa tapahtuu?
Pysykää siinä.
Matalaksi!
Kun ammun, juoskaa!
Byers pitää bileet kutsumatta minua.
Ei ole siistiä.
Ei todellakaan ole siistiä.
Pysäytä auto!
Mene! -Mitä hittoa?
Aja! -Onko tuo oikeaa verta?
Aja! -Hyvä on.
Mutta… Miksi tuolla tyypillä on ase?
Aja! -Joo!
900.
40 000.
Voilà. Kaikki on siinä.
Sinun vuorosi.
Hae Hopper.
Minä haen mutta soitan ensin Enzolle.
Jos ystävänne on kuollut, säästän vaivaa ja polttoainetta.
Vitsi. Ei hän varmaan ole kuollut. Tarkistan sen silti.
En pidä hänestä.
KERMAINEN MAAPÄHKINÄVOI
Antonov, puhelu.
Tajuatko, että joku karkasi?
Se on kiireellinen.
Haloo. -Enzo, Yuri täällä.
Miksi soitat tänne? Oletko hullu?
Tiedän. Anteeksi. Halusin vain kertoa,
että on tapahtunut pieni suunnitelmanmuutos.
Mitä tapahtui?
Soitin juuri pomollesi.
Puhelu oli tuottoisa.
Paenneet vangit ovat melkoisen summan arvoisia.
Yuri mietti, miksei pitäisi 40 000:ta taalaa ja tienaisi vielä lisää?
Emme sopineet niin.
Se on parempi diili Yurille.
Tiedätkö, mikä on paennutta vankiakin arvokkaampi?
Korruptoitunut vartija.
Mitä sinä teit?
Kaikkein arvokkaimpia -
ovat amerikkalaiset,
joita KGB jahtaa.
Hyvästi, Enzo.
Valitan, tyttö parka.
Oliko kahvi liian vahvaa?
Ei hätää.
Pääset pian amerikkalaisen poikaystäväsi luo.
Tosi pian.
Käänny.
Tästäkö?
ROANE HILLIN HAUTAUSMAA
Max?
Lucas, odota autossa. -Max, ole kiltti ja odota.
Kuuntele, ole kiltti.
Tiedän, että äitisi kanssa tapahtui jotain.
Oliko se Vecna?
Sanoin, että olen kunnossa.
Tajuatko?
Tai niin kunnossa kuin pian karmeasti kuoleva voi olla.
Max,
voit puhua minulle.
Tiedäthän sen?
Tiedän. -Miksi sitten työnnät minut pois?
Kuule.
En tarvitse kirjettä. En halua sitä.
Puhu minulle ja ystävillesi.
Olemme tässä.
Minä olen tässä.
Onko selvä?
Olen tässä.
Odota autossa. Tämä ei vie kauaa.
Kun se hyökkää, ystäväni sanoi sitä transsiksi.
Kuin valvepainajaiseksi.
Siksi se tyttö on mielestämme seuraava.
Kuulostaako tämä yhtään samalta kuin se, mitä perheellesi tapahtui?
Victor.
Tiedän, että tämä on vaikeaa… -Ette tiedä mitään!
Olet oikeassa.
Emme tiedäkään. Siksi tulimme.
Haluamme oppia ja ymmärtää.
Haluamme tietää, miten selviydyit.
Vai selviydyin?
Siksikö tätä sanotaan?
Selvisinkö minä?
Vakuutan teille,
että olen yhä helvetissä.
Olin palannut sodasta 14 vuotta aiemmin.
Vaimoni isosetä oli kuollut ja jättänyt meille pienen omaisuuden.
Saimme sillä uuden kodin ja elämän.
Mitä minä sanoin?
Tämä on mahtava.
Se näyttää ihan sadulta.
Kuin unelta.
Alice, älä juokse. -Tosi iso!
Tämä on hieno. -Niin on.
Se oli upea koti.
Alice sanoi, että se näytti ihan sadulta.
Alice. Oliko hän tyttäresi?
Oli.
Mutta Henry…
Poikani.
Hän oli herkkä lapsi,
ja näin, että hänestä jokin oli pielessä.
Rauhaa kesti talossa kuukauden.
Sitten se alkoi.
Kuolleita eläimiä.
Silvottuja ja kidutettuja.
Niitä alkoi ilmestyä kotimme lähelle.
Kaneja, oravia, kanoja ja jopa koiria.
Poliisipäällikkö syytti siitä kissapetoa.
Tämä ei ollut sellainen.
Se oli paha.
Se ei ollut eläin eikä ihminen.
Se oli -
oikea paholainen.
Demoni.
Se oli lähempänä kuin tajusinkaan.
Victor!
Perheeni alkoi kokea kohtaamisia, jotka se loitsi.
Painajaisia.
Eläviä valvepainajaisia.
Se demoni nautti kiduttamisestamme.
Jopa pikku Alice paran.
Alice!
Kaikki hyvin, kultaseni. Tule tänne.
Pian aloin kokea niitä itsekin.
Kaikki paha varmaan -
tarvitsee kodin.
Vaikken osannut selittää sitä,
vaistosin sen demonin aina lähellä.
Vakuutuin siitä, että se piileksi -
ja pesi -
jossain kotimme varjoissa.
Se oli kironnut kaupunkimme.
Ja kotimme.
Se oli kironnut meidät.
Aika, sää ja…
Se vei ensin Virginian.
Yritin viedä lapset pois ja pelastaa heidät.
Aukea!
Aukea nyt!
Creel! Mitä hittoa tapahtui?
Mutta palasinkin Ranskaan ja sotaan.
Se oli muisto.
Luulin, että saksalaiset olivat sisällä.
Käskin tykittää sitä.
Olin väärässä.
Se demoni kiusasi minua.
Olin varma, että se veisi minut -
kuten Virginianikin.
Mutta sitten -
kuulin -
toisen äänen.
Luulin sitä ensin enkeliksi.
Seurasin sitä -
mutta päädyinkin -
pahempaan painajaiseen.
Poissa ollessani demoni vei lapseni.
Henry vajosi pian sen jälkeen koomaan.
Viikkoa myöhemmin hän kuoli.
Yritin liittyä heihin.
Minä yritin.
Hatch pysäytti verenvuodon.
Hän ei päästänyt minua.
Enkeli, jota seurasit…
Kuka hän oli?
Victor.
Vastaako hän odotuksianne?
Jututin juuri professori Brantleytä.
Keskustellaan siitä toimistossani,
kun odotamme poliisia.
MAALISKUUN 29. 1967 - HEINÄKUUN 4. 1985 POISSA MUTTEI UNOHDETTU
"Rakas Billy, en tiedä, kuuletko edes tätä.
Kaksi vuotta sitten olisin pitänyt sitä naurettavana ja mahdottomana,
mutta sitten sain tietää muista ulottuvuuksista ja hirviöistä,
joten en enää oleta tietäväni mitään.
Lähdettyäsi on tapahtunut paljon.
Isäsi oli -
ihan hajalla.
Hän ja äitini alkoivat riidellä.
Pahasti.
Isäsi ei kestänyt ilman sinua,
joten hän lähti.
Hän ei jättänyt äidille paljoa.
Äiti otti lisätyön, ja muutimme asuntopuistoon Kerleyllä.
Periaatteessa -
lähdettyäsi -
kaikesta on tullut -
täysi katastrofi.
Pahinta on,
etten voi kertoa, miksi olet poissa.
Enkä sitä, että pelastit Elin.
Ja minut.
Ajattelen sitä hetkeä koko ajan.
Joskus kuvittelen,
että juoksen luoksesi -
ja vedän sinut pois.
Jos olisin tehnyt niin,
olisit yhä täällä.
Ja kaikki olisi -
taas hyvin.
Uskon, että meistä -
olisi voinut tulla ystäviä.
Hyviä ystäviä.
Kuin oikea veli ja sisko.
Tiedän, että se on tyhmää.
Vihasit minua.
Minä vihasin sinua.
Mutta ajattelin, että ehkä -
voisimme yrittää uudelleen.
Mutta niin ei käynyt.
Minä vain -
seisoin siinä -
ja katselin.
Ensin yritin olla onnellinen.
Normaali.
Mutta minä -
uskon, että osa minustakin kuoli silloin.
En ole kertonut siitä kellekään.
En vain voi.
Minun piti kertoa sinulle.
Ennen kuin on myöhäistä.
Jos edes kuulet tätä.
Toivottavasti kuulet.
Olen pahoillani.
Olen tosi pahoillani, Billy.
Rakkaudella, paska siskosi,
Max."
Max.
Tämä riittää.
Steve, anna hänelle aikaa. -Annoin jo.
Hommatkoon asianajajan, jos haluaa.
Max. Pitää mennä.
Max?
Max.
Olen odottanut noita sanoja, Max.
Olen odottanut niitä kauan.
Herää!
Max, herää!
Jokin on vialla. -Max!
Pojat!
Herää nyt!
Mutta se ei ollut koko totuus, eihän?
Uskon, että osa sinusta syvällä sisimmässäsi -
halusi minun kuolevan silloin.
Olit ehkä jopa helpottunut.
Iloinen.
Billy, se ei ole totta. -Siksi sinä vain seisoit siinä.
Voit myöntää sen nyt.
Ei tarvitse valehdella enää.
Eikä piileksiä. -Vannon, ettei se ole totta.
Vannon sen. -Siksi tunnet syyllisyyttä.
Ei. -Siksi piileksit ystäviltäsi.
Ei. -Ja maailmalta.
Ja siksi myöhään iltaisin -
toivot joskus, että seuraisit minua.
Seuraisit minua kuolemaasi.
Tulin siksi, Max. -Ei.
Päätän kärsimyksesi lopullisesti. -Ei.
On aika, Max.
Sinun on aika -
liittyä minuun.
Max, sinun pitää häipyä sieltä!
Max! -Häivy sieltä!
Soita Nancylle ja Robinille! Soita heille! Äkkiä!
Ole kiltti, Max. -Paska!
Paska!
Nancy ja Robin, kuuletteko? Punainen koodi!
Paska. Robin!
Ette kuuntele. Ystävämme on vaarassa.
Odotatteko minun uskovan enää mitään?
Se on totuus! -Kertokaa itkuvirtenne poliisille.
Liikettä. -Älkää koskeko!
Victorin mukaan hyökkäysyönä kaikki meni päälle,
mutta hän mainitsi erikseen musiikin soivan.
Kun kysyimme häneltä enkelistä, hän alkoi hyräillä.
"Dream a Little Dream of Me." -Ella Fitzgerald.
Enkelin ääni. -Niin.
Hatchin mukaan musiikki tavoittaa aivoalueita, joita sanat eivät tavoita.
Ehkä se on kaiken avain.
Paluu todellisuuteen. -Kannattaa kokeilla.
Ehdimme ennen häntä. -Mitä?
Autolle.
Varoitan, että koordinaatiokykyni on surkea.
Opin kävelemään puoli vuotta muita myöhemmin.
Seuraa minua. -Voi taivas!
Hei! -Palatkaa takaisin!
Tuhkimo, pudotit kenkäsi!
Pysähtykää heti!
Mene!
Voi hitto!
Et voi piiloutua minulta, Maxine.
Pysäyttäkää hänet!
Vauhtia!
Pysähtykää! -He ovat tuolla!
Aja! -Ulos autosta.
Ulos autosta!
Voihan perkele!
Juokset hassusti.
Robin, missä olette? Punainen koodi. Toistan, punainen koodi!
Dustin, Robin täällä. Me kuulemme.
Voi paska. Viimeinkin!
Löysittehän te ratkaisun?
Lucas!
Dustin!
Lucas, auta! Dustin!
Max, häivy sieltä!
Kuuletko… -Kaverit!
Mitä? -Mikä on hänen lempilaulunsa?
Miksi? -Jos hän kuuntelee…
En ehdi selittää. Mikä on hänen lempilaulunsa?
Mitä sinä teet täällä, Max?
Palaa luokseni.
Pidätkö heistä, Max?
Haluatko liittyä heihin?
Paska!
Voi paska!
Ei!
Mikä näistä? -Hyvä on!
Lucas, mikä näistä? -Mikä on hänen lempilaulunsa?
Mikä? -Löytyi!
Anna se. -Äkkiä!
Kuulokkeet. -Nyt!
Max!
Max, herää!
Max, olemme täällä!
Tule, Max. -He eivät voi auttaa sinua.
Sille on syynsä,
että piileksit heiltä.
Sinä -
kuulut tänne -
luokseni.
Et ole oikeasti täällä.
Olenpas, Max.
Olen minä.
Max!
En halua kirjettä.
Olemme tässä. Minä olen tässä.
Max!
Olen tässä, Max!
Kaikki hyvin.
Luulin, että menetimme sinut.
Olen yhä täällä. -Voi paska.
Olen yhä täällä.
Tekstitys: Petri Nauha