Same.
Žádné stopy po útočníkovi.
Žádné modřiny.
Žádné známky zápasu.
Jako by ji napadl nějaký duch.
Nepřipomíná vám to něco?
Ne. Nepřipomíná.
Určitě?
Proč jste tady?
Doopravdy.
Chci znát váš názor.
Nezapomeňte, že mě vyhodili.
Když jste byl u vedení, byla naše země napadena cizí vládou.
Bylo nutné vyvodit odpovědnost. To je vám snad jasné.
Mně je jasné jen to, že se v tom městě něco děje.
Něco, co je zcela a naprosto mimo naše chápání.
Dál je mi jasné, že vojenský zásah není řešení.
Tak co je řešení, doktore? Zapojit další vědce?
Protože to byli právě oni, lidi jako vy, kteří to celé spunktovali.
Všechno, co se v Hawkinsu děje, ukazuje na tu Brennerovu holku.
Nemyslíte?
Přesně tohle ji doktor Brenner učil.
Zabíjet na dálku.
To, co naznačujete, je naprosto vyloučené.
- Vážně? - Jedenáctka je mrtvá.
- Tím si nejsem jistý. - Tak kde podle vás je?
Proslýchá se, že žije a že jí pomáhá někdo zevnitř.
Tím chcete říct, že ten „někdo“ jsem já?
Kdybych s vámi chtěl jen klábosit, použil bych telefon.
Takže to neprotahujte a povězte nám, kde je.
Jinak to z vás dostaneme násilím.
Pohyb!
Proč berete tu krabici?
To jsou Peterovy školní projekty. Ty vám k ničemu nebudou.
Hej! Mluvím s vámi!
Same, dělej něco.
Chci vědět, co za poslední rok dělal a s kým se bavil.
Při troše štěstí
nás k ní přivede sám.
SERIÁL NETFLIX
KAPITOLA TŘETÍ: MONSTRUM A SUPERHRDINA
JÍZDA NA BRUSLÍCH
Povíš mi, jak se jmenuješ?
- Angela. - Angela.
Víš, kde teď jsi, Angelo?
- V Bruslománii? - V Bruslománii. Velmi dobře.
- Řekni mi, co tě bolí. - Hlava.
- Ty jo. - Bolí tě hlava?
- A taky nos. - Panebože.
Nemůžu dýchat.
Pokus se zhluboka nadechnout.
Pěkně pomalu, ano?
To je ono.
Vím, že to je hodně krve, ale budeš v pořádku.
- Nebudu. - Věř mi.
Jen mi teď prosím odpověz na pár otázek.
Dobře.
Tak jo.
Ne.
Já nevím.
Já vím, že to teď vypadá dost na hovno,
ale ta princeznička bude v pohodě.
Byly to jen gumový kolečka.
Plastový.
Ale nebyl to ten tvrdej plast.
Byl měkkej.
Přesně.
Napadlo tě někdy, proč je nedělaj ze dřeva?
Nebo z kovu?
Aby si lidi neublížili, když se jima švácnou.
Jo, tohle se totiž děje častějc, než si myslíš, kámo.
Útoky bruslí.
Ty vole, ještě že ji nepřetáhla zimní.
To by jí ten čumák normálně odřízla od ksichtu!
- To by bylo mnohem horší. - Mnohem horší.
Když to vezmu kolem a kolem, byl to vlastně jen malej kiks.
Dobrý slůvko, kámo.
Kiks.
- Kiks. - Kiks.
Mami?
Vida vida! Hned mám lepší náladu, když vás vidím.
- Čau, Murrayi. - Máte rádi rizoto?
Jo.
Takže si tak svištím po dálnici za klientem do Ventury
a hledám nějaký motýlek na přespání.
Když vtom mě to trkne!
„Nestěhovali se sem někam Byersovi?“
Svět je malej, co? Svět je malej.
Řekl jsem si: „Víš co? Co kdybys zajel svý přátele pozdravit?“
To je od tebe milý.
Milý je, že můžu zůstat.
A taky vaří.
A uklízí. Je ze mě úplná hospodyňka.
Měl bys zůstat dýl.
Rád bych, Joyce, jenže ty teď odjíždíš na…
No jo, na tu služební cestu.
Na jakou služební cestu?
Mankote, vždyť já vám to málem zapomněla říct.
- Nabídli mi to v práci. - Podáš mi ten oliváč?
To je víno.
Takže zítra odjíždím na jednu konferenci. Na Aljašku.
- Aljaška? - Zítra?
Blázinec, co?
Přesně tam totiž Britannica sídlí.
Joan a Brian Britannicovi.
Žijou vlastně Eskymáci ještě v iglú,
nebo už je ta civilizace kompletně smetla někam na předměstí?
Kdo že to je?
Takže, Jonathane.
Pro tebe to znamená, že se budeš muset o všechno postarat.
- Jo. - Moment.
Co?
O čem je řeč?
Máma jede na Aljašku.
Ty jedeš na Aljašku?
- Co je na Aljašce? - Bydlí tam Britannicovi.
Britannicovi?
Jonathane, co je ti?
Já asi vím, co jim je.
Měli jsme děsně náročnej den.
Tak náročnej.
Jednu holku na brusláku švácli do hlavy.
- Švácli? - No jo, klasickej útok bruslí.
- Útok bruslí? - Jo, ale nebyla to zimní brusle.
- Byla plastová. - No, spíš gumová.
Gumová.
Hele, já vlastně nevím.
- Ale vypadala, že bude v pohodě. - Naprosto.
To teda nevypadala.
El, ty už to nebudeš…? Co…
Co to s váma dneska je?
Tak jo. Cítím tady mírné napětí.
Je to kvůli rizotu? Není dobrý?
Vůbec ne. Je luxusní.
To rizoto je šmakózní, kámo.
Pořád mi není jasný, kdo to je.
Cos to provedla?
Angelo!
Cos to provedla?
MAXIMÁLNÍ RYCHLOST 69
Ten až nás s tímhle uvidí…
Posere se a bude volat mámu. Je to hovno rváč.
Doufám, že se bude bránit. Ať to stojí za to.
Jo.
Hele, kdo se k nám rozhodl přidat.
Co děláte?
Balíme.
Vyrážíme na lov.
Hele, kámo. Klídek.
Nejsme zabijáci jako Eddie.
Chceme s ním jen mluvit.
Chceme, aby se přiznal.
Jo, chceme si po sousedsku pokecat.
Hele.
Tys Chrissy neznal.
Jestli chceš, jdi klidně domů. Nebudeme tě soudit.
I tak zůstaneš jedním z nás.
Ne.
Dobrý.
Chci pomoct.
Tak jo.
Vzhůru na pošuka!
Sakra.
Do háje.
Ježiši!
Donáška jídla.
Máme pro tebe dobrou a špatnou zprávu.
- Kterou chceš slyšet jako první? - Vždycky špatnou.
Takže špatnou.
Napíchli jsme se na policejní frekvenci a víme na tuty, že tě hledají.
Jsou přesvědčení, žes zabíjel ty.
Jakože na sto procent přesvědčení.
- A ta dobrá? - Zatím to nepustili ven.
Mezi lidma se to ale stejně brzo roznese.
A jakmile k tomu dojde, půjdou po tobě všichni místní dutohlavci.
Začne hon na pošuka, co?
- Přesně tak. - Sakra.
Takže než k tomu dojde, musíme Vecnu najít a zabít a očistit tě.
Nic víc, Dustine?
Jo, to bude stačit.
Hele, Eddie.
Vím, že to, co Dustin říká, zní jako šílený bizár,
ale my tohle už jednou zažili.
Teda oni to zažili víckrát, já jen jednou.
Já to měla spíš tělesný, oni víc nehmotný.
Hlavní ale je, že to společnými silami zvládneme.
Máme jednu holku s nadpřirozenými schopnostmi, ale…
- Ona o ně teď přišla, takže… - Takže jsme spíš…
- Ve fázi… - Brainstormingu.
Brainstormingu.
Takže můžeš být v naprostým klídečku.
- Sakra. - Pod plachtu.
A po rozhovoru s Waynem se stalo co?
Zaslechla jsem štěkot psa a pak…
byl prostě pryč.
Viděla jste někoho podezřelého? Někoho, kdo nebyl odsud?
Ne, vůbec nikdo tam nebyl.
- Nikdo… - To jsem řekla strážníkovi Danielsovi.
Ověřoval jste toho Creela?
- Koho? - Victora Creela.
Wayne jí napovídal, že tu holku zabil on.
Victor je pod zámkem. Z toho mít strach nemusíte.
Uvedla jste, že jste Freda viděla naposledy u piknikových stolů.
Říkám to správně?
Slečno Wheelerová.
Bylo to u piknikových stolů?
Slečno Wheelerová.
Piknikový stůl. Vzpomínáte?
Hele, ve čtyři dávají v kině Policejní akademii 3.
Bude sranda.
Dneska bych radši zůstal doma.
Co je to s váma? To chcete celý prázdniny trucovat?
Nikdo netrucuje. Ten film je prej kravina.
Tak…
Hej, El.
Udělal jsem ti vafle a začínají stydnout.
To je hustý. Hopova chata, že jo?
Takže o tom prostě nebudeme mluvit?
O čem?
Nevím, třeba o včerejšku nebo…
o všem.
Není o čem mluvit.
Jo. Já asi…
Já tomu asi…
Asi tomu nerozumím.
Proč jsi mi neřekla, co se tady děje?
Ani já nejsem doma oblíbený.
Viděla jsi to sama. Celý život mě někdo šikanuje.
Vím, jaký to je.
Ne.
Nevíš.
Fajn.
Co přesně nevím?
Já jsem jiná.
Nezapadám sem.
Myslíš jako do Lenory?
Nikam.
Ale jdi ty. Tomu přece sama nevěříš.
Všichni se na mě dívají
jako na nějaké monstrum.
Protože tě neznají.
I ty mě máš za monstrum.
Cože?
Včera.
To, jak ses na mě díval.
Bál ses mě.
Ne.
To není pravda.
Překvapilo mě to.
Možná jsem byl v tu chvíli naštvaný, ale…
Promiň, nevěděl jsem, co mám dělat.
Byl tam chaos. Semlelo se to tak rychle.
Nic se tím ale nemění. Není to podstatný.
Záleží mi na tobě.
Hrozně moc.
„Záleží“.
Takže už mě nemiluješ?
Co? Kdo říká, že tě nemiluju?
Neříkáš mi to.
Říkám.
Ani napsat to nedokážeš.
„Od Mikea. Od Mikea. Od…“
Dobrý, hele, teď seš trochu směšná.
Co má tohle znamenat?
Vždyť víš, co si o tobě myslím. Jsi ta nejúžasnější bytost na světě.
Nesmíš těm idiotům dovolit, aby tě zničili. Aby nás zničili.
Vždyť jsou to nuly.
Jsou to nuly.
A ty jsi superhrdina.
Už ne.
Vsadím se, že máma něco zapomněla.
Jo.
Radši se nevsázím.
Bydlí tu Jane Hopperová?
Jo. O co jde?
Je doma její otec nebo matka?
Ne, máma někam odjela.
Já jsem její bratr. Nevlastní.
Promiňte, ale o co jde?
Asi víte, že se včera v Bruslománii zapletla do jistého incidentu.
To bylo nedopatřením.
- Zatykač tvrdí něco jiného. - Zatykač?
- Neblázněte. To přece není nutný. - Ahoj.
Jane Hopperová?
Máš právo mlčet.
Cokoliv řekneš, může být u soudu použito proti tobě.
Máš právo na obhájce.
Pokud si ho nemůžeš dovolit, bude ti přidělen.
Můžete nám říct, kam ji vezete?
Vážně jsou ta pouta nutná?
Odpovězte mi.
Jedenáctko, poslouchej mě.
El, můžeš se na mě podívat?
Všechno bude dobrý.
Já to vyřeším.
Hlavně buď v klidu. Všechno dobře dopadne.
Prostě… Stačí, když mi budeš věřit.
Slibuju, že tě dostanu ven. Slibuju!
- Máma už odletěla? - Kruci.
Dámy a pánové, kapitán vás žádá, abyste si zapnuli pásy.
Zkontrolujte si prosím, zda jste připoutaní.
Neměla jsem jim to radši říct?
Co? Komu?
Dětem.
To o Hopperovi.
Měla jsem strašně blbý pocit, že jsem jim lhala.
Jasně.
No,
rodičovství není zrovna moje parketa,
ale jestli ti to pomůže, tak podle mě ses zachovala správně.
Zodpovědně.
Tvoje děti, pánbůh žehnej jejich darebným duším,
se do všeho rády pletou.
Takhle budou nanejvýš pařit Nintendo,
cpát do sebe blafy, kouřit gandžu, chlemtat pivo
a sexuálně experimentovat.
Co horšího se může stát?
Promiňte, madam.
Nezlobte se, ale budete si muset zapnout pás.
Ovšem.
Přikurtuj se.
Jako by to k něčemu bylo, kdybychom havarovali.
Copak, Američane?
Co se s tím tak loudáš? Už nemůžeš nebo co?
Svině.
Cos to řekl?
Kreténe!
Ta tvoje ruština je čím dál lepší. I to hraní.
No jo. Tak cos mi chtěl?
Mám zprávy z Ameriky.
Od tvých přátel.
Brzy přistanou na Aljašce i s penězi.
Kdy?
Doufám, že dnes.
Pokud klapne předávka, zítra mi je můj pilot doručí.
Pak můžeš vyrazit stopem domů.
Já zbohatnu
a ty budeš volný.
- Zní to až moc dobře, co? - To jo.
Dá se tomu pilotovi věřit?
Jmenuje se Jurij Ismajlov. Je to pašerák.
Vozí místním dozorcům zboží z USA. Mně příležitostně taky.
Cigarety, burákové máslo, Playboye.
To nejlepší z Ameriky.
- Takže je to podvodník. - Jasně.
Kdo jiný by to měl vozit? Gándhí?
Bojíš se o svou ženu, viď?
Už chápu, proč ji máš rád, Amíku.
Když jsem s ní mluvil,
už po hlase jsem poznal, že je moc hezká.
A má kuráž. To se mi líbí.
Škoda, že se nepotkáme.
Slíbil jsi mi, že se jí nic nestane.
To víš, že nestane.
Jurije si ohlídám.
Ty máš teď důležitější starosti.
Mysli na to, že jestli zítra zmeškáš letadlo,
zůstanou mi prachy
a ty zůstaneš trčet na Kamčatce.
Takže ať už máš jakýkoliv plán,
rozjeď ho co nejdřív.
Antonove!
Nehraj si s ním. Ať jde makat.
Jasně, soudruhu. Jen ho trochu srovnám do latě.
Tak dělej.
Slídil otravnej.
Kam to chceš?
MÍSTO ČINU
Takže vy tvrdíte, že ta věc, co zabila Freda a Chrissy,
je z Obrácenýho světa?
Smysl to dává.
Myslíme si, že útočí pomocí kouzla nebo kletby.
Jen nevíme, jestli plní rozkazy Mozkožrouta,
nebo ho baví zabíjet mladý lidi.
Každopádně tentokrát to probíhá jinak.
- Nezvykle. - To mi nesedí.
Je to jen teorie.
Ne, Fred s Chrissy mi do toho nesedí.
Proč zrovna oni?
Možná byli na špatným místě.
- Oba byli na zápase. - A u karavanů.
My jsme u karavanů.
Neměli bychom se přesunout jinam?
Je to tu trochu podezřelý.
Fred byl divný, už co jsme přijeli.
Divný jako…
Byl vystrašený,
rozhozený,
nervózní.
To říkala i Max o Chrissy.
Ale to nebylo tady.
Ona brečela na školních toaletách.
Masoví vrazi svý kořisti pronásledují, než na ně zaútočí.
Možná toho Vecmana viděli už předtím, než…
- Vecnu. - Já nevím.
Já, kdybych viděl nějaký hrůzostrašný monstrum,
asi bych o tom někomu řekl.
Třeba řekli.
Chrissy tenkrát odcházela od Kelleyový.
Policajtům bys o monstrech asi nevyprávěl, ti by ti neuvěřili.
- Ale třeba bys šel… - Za cvokařem.
Počkej, Nancy. Nancy!
Kam jdeš?
Potřebuju si jen něco ověřit.
Nechtěla bys nám říct co?
Nechci zdržovat. Je to jen výstřel naslepo.
Jasně. A nepřeskočilo ti náhodou?
Jet sama, když tu řádí Vecna?
Není to bezpečný. Potřebuješ někoho…
Chytej. Pojedu s Nancy.
Vy jeďte za cvokařkou.
- Já bych neměla řídit. - Proč ne?
- Nemám řidičák. - Jak to?
Jsem chudá.
- Já můžu řídit. - Ty už ne! Prosím.
Kdokoliv, jen ne ty.
- Zapomeň. - No tak.
- Ne. - Tohle je fakt pakárna.
My holky budeme držet při sobě.
Pokud teda nemáš potřebu nás chránit.
Buďte opatrné!
- Budeš tam stát a civět? - Mlč.
- Proč nejdeme? - Sklapni a nasedej.
Očisti si boty.
Venku! Ne vevnitř.
Jako s malým fakanem.
Furt jako s malým fakanem!
- Čau, tlustoprdko. - Nech mě na pokoji!
Můžu říct ne? Nemůžu říct ne. To by mě opustil.
Je to jen kašel. Doktoři se mýlí.
Přece mě nemůže nutit, abych tam šla. To by mi neudělala.
Řeknu jim, že jsem zase spadla. Uklouzla jsem. Byla to nehoda.
Už zase piješ?
Podívej se na sebe! Jsi ostuda rodiny!
Krucinál…
Patricku, nos.
Teče ti krev z nosu.
To je nechutný.
Ale ale, copak to tady máme?
Jdete moc brzo, chlapi.
Koncert je až příští týden.
- To byla hudba? - Hledáme Eddieho Munsona.
Od vás z kapely.
- Jestli se tomu tak dá říkat. - Co mu chcete?
O to se nestarej.
Lucasi?
Ty se taháš s těmihle pitomci?
Ty je znáš, Sinclaire?
Znají se se ségrou.
Snažili se mě zlanařit do svýho…
klubu, sekty.
Co to meleš, Lucasi?
Jen hledáme Eddieho, kámo.
Slepí snad nejste. Tady není.
- Co děláš? - Hej!
Hej!
- Kde je? - Já nevím!
Hej, nech ho na pokoji! Pusť ho!
Se zlomenou rukou si asi těžko zabubnuješ!
Dustin!
- Co? - Dustin Henderson!
- Cože? - Dustin Henderson!
On…
obvolával lidi a hledal Eddieho. Možná ho našel.
Vidíš? Nakonec to nebylo tak těžký, co?
Kde toho Dustina najdeme?
A pak jsi ji uhodila?
Potřebuju, abys odpovídala slovy.
Ano.
Pak jsem ji bouchla.
A proč jsi ji bouchla?
Nevím.
Ty nevíš?
Víš, že ta holka skončila s otřesem mozku?
Věděla jsi to?
Ne.
Nevypadá, že by toho litovala.
To teda ne.
Chtělas ji zabít?
Nevím.
Ty nevíš, jestli jsi ji chtěla zabít?
Ne.
Ne jako nechtěla nebo ne jako nevíš?
Já nevím.
Otoč se doprava.
Jane Hopperová.
Ano, už si ji vybavuju. Myslím, že s ní ještě neskončili.
Aha, a co to přesně znamená?
Vkládají ji do systému. Pak ji odvezou do ústavu pro mladistvé.
- Cože? - Do basy? Chcete ji zabásnout?
Do ústavu pro mladistvé.
To je basa.
Heleďte, bylo by možný se s ní aspoň vidět?
- Jsi rodič nebo opatrovník? - Ne…
Jsme její bratři. Jsme rodina.
To nestačí. Musíte být rodič nebo zákonný zástupce.
To snad nemyslíte vážně!
Takový je zákon. A vy to tímhle vyváděním nezměníte.
Chcete ji vidět?
Přiveďte mámu.
Díky.
Tohle je vážně na hovno. Vůbec se nám nesnažila pomoct.
- Co ale s tím? - Nevím.
Asi počkáme, až se máma vrátí z Aljašky.
To jako bude dřepět ve vězení?
- Asi, já nevím. - Hej!
- Hej, Mikeu!
- Zastavte! - Co to děláš?
To ne.
Prosím, tady to máte.
Děkuju vám.
Za jak dlouho tam budeme?
No, za pár hodin. Už jsme skoro tam.
Dobře.
Plánujete s manželem něco vzrušujícího?
Jedeme za starým známým.
Senzace.
Pro každého jen jeden krajíc. Nerozumíš?
Řekl jsem každému jen jeden.
Nejsem na chlapečky.
Ne.
Ty
rozbít.
Ty
rozbít.
Já dát chleba.
Přerazil bych ti nohu.
Ty
rozbít.
Já dát chleba.
I s polívkou.
Amíku pošahanej.
Teď.
Ještě.
Takže abych měla jasno.
Eddieho strýc, Wayne,
si myslí, že Victor Creel utekl z Pennhurstu
a teď se potlouká kolem a zabíjí lidi?
Tak nějak.
Ale Victor ty svý mordy spáchal už někdy v 50. letech.
V roce 1959.
To znamená, že vraždil dávno předtím, než přišla Jedenáctka a Obrácený svět.
- Asi tak o 30 let dřív? - Jo.
Takže dneska je hrůzostrašnýmu Creelovi nějakých 70 let.
Jo.
Takže je to takovej vraždící dědeček,
co umí zvedat lidi do vzduchu a být neviditelný.
Nedává to smysl. Já vím.
Proto tomu říkám výstřel naslepo.
Já myslela, žes to tak nazvala,
abys ses moc nekasala nebo zakryla tajný eso v rukávu,
kterým nás pak ohromíš.
Ale tohle je vážně výstřel naslepo.
Jsme jako snajpři, kterým před střelbou zavážou oči a roztočí je.
Už jdu!
Dobrý den. Pardon, ale spěcháme.
Můžeme poprosit o klíč od archivu?
Jistě. Malý moment.
Urazila jsem tě něčím?
- Ne. - Fajn.
Promiň, ale prostě mi připadá, že seš otrávená.
Málo mě znáš. Neberu si servítky.
- Nejsem na korektnosti stavěná. - Aha.
Kdybych se tě dotkla, bude chyba na mý straně.
Moje máma mi to denně připomíná.
- Jasně. - Tak, dámy.
Tady to máte. Bavte se.
Jo, pokusíme se.
Max. Ahoj.
Zdravím. Pardon, že otravuju o prázdninách.
Můžu s vámi mluvit?
Jo, jasně.
Je to dobrý. Šla dovnitř.
Chybí mi klíční kosti, ne oči.
Takže…
Budeme o tom mluvit?
Promiň, o čem?
O tý tvý dnešní hysterický scéně,
kdy ses v podstatě vrhnul na Nancy?
- Nic takovýho se nestalo. - Přesně to se stalo.
Bylo to zjevný a vidělo to dost lidí.
Naznačuješ, že po ní pořád jedu?
Já nenaznačuju.
Já konstatuju. A když k tomu připočtu, že nechceš randit s Robin,
je to jediný logický vysvětlení.
Není jediný.
A co se týče Nancy,
snažím se ji chránit jako kamarádku.
- Kamarádku. Jasný? - Jasný.
Nechci ji někde najít s vydloublýma očima, či co ten Vecna dělá.
Teď seš rudej až za ušima.
Nejsem. Nechci o tom mluvit.
Přestaň, nebo ti vylámu zbytek zubů.
Ale no tak. Tos přehnal.
- Jo, promiň. - V pohodě.
Prostě všechny ty události posledních dní,
všechny ty vraždy a tak…
Nepůsobí to na mě dobře.
Prožila sis těžké trauma, Max.
A když to v sobě takhle držíš, všechny ty pocity a bolest,
stačí pak málo, aby to znovu vyplulo na povrch.
Obyčejný déšť pak vnímáš jako bouři.
Jo, já vím.
Máš pocit, že by sis teď chtěla o té noci promluvit?
Billy!
Bydlím hned vedle toho místa.
Prosím?
Toho, kde zavraždili Chrissy.
Policajti se mě hodně vyptávali.
Byli i za vámi?
Vím, že k vám Chrissy chodila.
Víš, že o ní ani o jiných studentech nesmím mluvit.
Jasně, ale co když nám tu řádí masový vrah?
Nezmínila se Chrissy o něčem?
O někom, kdo by to mohl udělat?
Max, promiň, ale o tomhle opravdu nesmím mluvit.
Taky bys nechtěla, abych o tobě s někým mluvila.
Kdybych byla mrtvá a pomohlo by to k dopadení vraha, tak jo.
Určitě bych to chtěla.
Co kdybychom to nechali na policii?
Jo, máte pravdu.
Ta to má plně pod kontrolou.
- Můžu na záchod? - Jasně.
Po schodech a doleva.
Díky.
KANCELÁŘ
Už je tady.
- Co říkala? - Nic. Jeď.
- Nic? - Jeď!
Nikdo tam není.
- Co teď? - Hledáme dál.
Město není velké.
Je jen hodně míst, kde může být.
Kde je sakra Sinclair?
Dustine.
Slyšíš mě? Dustine.
Lucasi? Kde krucinál vězíš?
Poslouchej mě.
Hledáte Eddieho?
Už jsme ho našli. I bez tebe.
- Fakt? - Je v loděnici na Coal Mill Road.
Je v bezpečí.
Víte, že zabil Chrissy?
To je kravina.
Snažil se ji zachránit.
Proč to teda policajti tvrdí?
Lucasi, seš trapně pozadu.
Přijeď do školy. Zbytek ti řeknem pak.
Nemůžu. Tady se schyluje k příšernýmu masakru.
Cože? K jakýmu masakru?
Sinclaire!
Lucasi?
Lucasi.
Cos tam dělal?
- Hledal jsem stopy. - Stopy?
Tenhle prvák si snad myslí, že je Sherlock Holmes.
Jedem.
Něco mám.
Co?
Stopu.
Vím, kde Eddie je.
- Cos to provedla? - Cos to provedla?
- Vezete Jane Hopperovou? - Jo. Proč?
My už se o ni postaráme.
Ne!
Nazdar, děvče.
Vzbuď se. Jsme na místě.
Jdeme.
Do prčic.
Vítejte na Aljašce.
Proboha. Tohle má být jaro?
Vítejte na Aljašce.
Další!
Další vězeň!
ROANSKÝ DENÍK CREEL UZNÁN VINNÝM
POLICIE NALEZLA TŘI TĚLA
Máš tam… nějakou pikošku?
Nic nového.
Ani u mě.
Normální chlap, ten Victor.
Vyvražděná rodina, vydloublý oči, přiznání o vině, Pennhurst, bla, bla, bla.
Co vlastně přesně hledáme?
Nancy?
Zmínky o čarodějích nebo jiných dimenzích?
Něco v tomhle duchu?
Já nevím. Jasný?
Začínám si myslet, že tu marníme čas.
A ty se nudíš. Proč nezavoláš Stevovi?
Určitě pro tebe přijede. Já jsem v pohodě, nic mi nehrozí.
Víš, že mezi mnou a Stevem vůbec nic není, že jo?
Cože?
Ty máš s Jonathanem určitě pevný vztah, jdete spolu na vysokou a tak.
Jste jeden z těch inspirativních párů, ale já… prostě…
Prostě chci, abys věděla, že já a Steve jsme čistě jen přátelé.
Přátelé s velkým P.
Já jen, kdyby to kvůli tomu mezi náma skřípalo.
Neskřípe.
Ty kráso.
Hlídač. Zírám, že ho tu mají.
Nepsali náhodou o yettim a o ufonech?
Tak zaprvý, ufoni existujou. S yettim jsem zatím na vážkách.
Hlavně ale nezapomínej, že hledáme zmínky o čarodějích.
Pokud o tom vůbec někdo psal, byli to tihle blázni.
HLÍDAČ
„Ufoni naklonovali Elvise.“
Nikdy nevíš.
„Victor Creel tvrdí, že rodinu vyvraždil mstivý démon.“
„Vražda šokovala celé městečko.“
Ha ha, ohromně vtipný.
Já nevtipkuju.
Pojď sem.
„Podle výpovědí lidí z okolí
byl Victor přesvědčený o tom, že má doma démona.
Dokonce si najal kněze, který ho měl z domu vypudit.“
Z toho by byl román. Dávno před Exorcistou.
Jeď dál.
Takže, Victor uvedl, že vymýtání nebylo úspěšné.
Démon se naopak naštval, všechny zabil a vydloubal jim oči.
Jeho samotného prý potrestal tím, že ho nechal žít.
Což se Victorovi hodilo.
Nebo taky dost nehodilo.
Možná právě proto byl prohlášený za duševně chorého.
Zní to šíleně, ale prostě se to tajilo.
Dohodli se na vině a zlikvidovali důkazy.
Co když tam toho démona fakt měl?
A možná nebyl ani moc pradávný.
Byl to Vecna.
- Dustine, slyšíš mě? - Jo, slyším.
Nancy je génius. Vecna podle všeho zabíjel už v roce 1959.
Trefila naslepo do černýho.
Tak to je fakt pecka, ale já teď nemůžu mluvit.
Proč? Co děláte?
Vnikli jsme do školy a jdeme zabavit důvěrné osobní spisy.
Můžeš to zopakovat?
Prostě okamžitě dorazte za náma.
Všechno vám vysvětlíme.
- Měli jít za Kelleyovou. - Pak je nech chvíli bez dozoru.
Připadám si jako ve Watergate.
KARTOTÉKA STUDENTŮ
- Hawkinsgate. - Ty nakonec dostali, ne?
Ty vole.
Máš to?
Jo. A nejen Chrissy. Fred sem chodil taky.
Jestli Sinclair nekecal, tak se ten pošuk schovává tady.
Projdeme společně lesem.
Tady se odpojí Patrick s Andym.
Obejdou to tudy.
Já se Sinclairem půjdeme dál.
Zaútočíme na něj ze dvou stran.
Nebude vědět, která bije.
Za tu scénu se omlouvám.
Nechtěl jsem tě vyděsit.
Asi ses dostala do pěkné šlamastyky, co?
Poslal jsem vás do Lenory, protože jsem si říkal:
„Malé, ospalé městečko, daleko od Hawkinsu.
Tam se nemůže nic stát.“
Co že to bylo? Kolečková brusle?
Máte vybráno?
Myslím, že ano. Já si dám ještě kafe a k tomu třeba…
sendvič speciál.
Vybírej, děvče. Platím já.
Vafle, prosím.
Máš recht, na snídani není nikdy pozdě.
Mám průšvih?
Kvůli té brusli? Kdepak.
O to se postaráme. Tím se vůbec netrap.
Vy tady nejste kvůli tomu?
Popravdě bych si moc přál,
abych byl.
Včera v noci jsem něco viděl.
Něco, čeho se už nějakou dobu obávám.
Nevím, jak to říct, tak to řeknu na rovinu.
Hawkins je v nebezpečí.
Už jednou jsi s tím zlem bojovala a vyhrála jsi.
Jenže ono je jako virus.
Vždy, když se vrátí, je ještě silnější,
prohnanější a vražednější.
V Hawkinsu se schyluje k válce.
Kde jsi, ty pošuku?
Fakt je to tady?
Jo, stoprocentně.
Omrkneme to zezadu.
Zezadu!
Jsou tam dobří lidé, stateční přátelé,
kteří ti minule pomohli zlo porazit.
Jenže sami tu válku nevyhrají.
Ne bez tebe.
Vím, že není fér tě o to znovu žádat.
Ale nedělal bych to, kdybys nebyla naše jediná šance.
Jsi jediná, koho má smysl na to nasadit
a pokusit se tu věc nadobro zlikvidovat.
Přišla jsem o své schopnosti.
Co kdybych ti řekl, že existuje způsob,
jak ti je vrátit?
Bál jsem se, že tato chvíle přijde, tak jsem se připravoval.
Vyvíjel jsem prostředky, jimiž schopnosti obnovíme.
Program, který ti je nejen obnoví,
ale obnoví je v mnohem větší intenzitě.
Někteří lidé ti ale nevěří.
Myslí si, že ty jsi to zlo.
Já si myslím, že se mýlí.
Věřím, že právě ty jsi naše spása.
A proto, pokud do toho chceme jít,
tě musím požádat, abys se mnou jela rovnou.
Rezervace na jméno Byersová…
Měla bys ovšem vědět, že existuje reálné riziko,
že celý tento program selže.
A pokud k tomu dojde, už nikdy své přátele neuvidíš.
Mým přátelům,
těm v Hawkinsu, hrozí nebezpečí?
TRAUMA, NOČNÍ MŮRY, BOLESTI HLAVY
Obávám se, že jsou téměř…
- Podáš mi Fredovu kartu? - Jo.
…v samotném oku bouře.
Možná bys teď nejraději utíkala za nimi.
Pokud to ale uděláš, ohrozíš tím úplně všechno
a všechny.
ÚPORNÉ BOLESTI HLAVY
Max, vím, že s tebou není něco v pořádku.
KRVÁCENÍ Z NOSU
ČASTÉ NOČNÍ MŮRY
Max, to, čím sis prošla…
Billy!
…by zamávalo s každým.
Je v pohodě nebýt v pohodě.
Max? Co se děje?
Max!
Max.
Nejsou jediní, kdo je v nebezpečí.
To i život, jak ho známe.
Proto jsem tady.
Věřím, že jsi naše největší naděje.
Naše jediná naděje.
Co když nejsem ta hodná?
Co když jsem to monstrum?
Moc dobře tě neznám, děvče,
ale vsázím osud celé planety, že stojíš na správné straně.
Vím, že ti dřív lidé jako já až moc často říkali, co máš dělat.
Já to vím.
Takže stačí říct, a odvezu tě zpátky domů.
Nebo
pojeď se mnou.
A přesvědč se sama.
Max.
Překlad titulků: Irena Křiváková