РУТ, НЕВАДА
Семе.
САЛЛІВАН
Не було жодних ознак нападника.
Жодних синців.
Жодних ознак боротьби.
Наче нападник — привид.
Нічого не нагадує, докторе?
Ні, не нагадує.
Ви впевнені?
Навіщо ви тут?
-Серйозно. -Цікава ваша думка.
Мене звільнили, якщо забули.
Іноземний уряд вторгся в нашу країну за вашого керівництва.
Мали бути наслідки. Ви ж розумієте.
Я розумію, що щось відбувається в місті,
чого ніхто до кінця не усвідомлює.
І ще я розумію, що військова сила — це не відповідь.
А що відповідь, докторе?
Більше науковців?
Бо саме науковці,
подібні до вас, створили цю проблему.
Те, що сталося в Хоукінсі, бере початок від улюблениці Бреннера.
Ви не згодні?
Доктор Бреннер тренував її для такого:
убивства на відстані.
Те, що ви кажете, — неможливо.
-Правда? -Одинадцять мертва.
-Я не впевнений. -І де вона була весь час?
Кажуть, вона жива,
і їй допомагає хтось із наших.
Хочете сказати, я їй допомагаю? На це натякаєте?
Якби я хотів поговорити, докторе, я б подзвонив.
Полегшіть нам життя і скажіть, де вона, інакше…
ми можемо діяти жорстко.
Швидко!
Навіщо вам ця коробка?
Це старі шкільні проєкти Пітера.
Вони вам не потрібні. Агов!
Я до вас звертаюся!
Семе, зроби щось.
Хочу знати, що він робив і з ким говорив минулого року.
І якщо пощастить,
він виведе нас на дівчину.
СЕРІАЛ NETFLIX
ГЛАВА 3. ЧУДОВИСЬКО Й СУПЕРГЕРОЇНЯ
РОЛИКОВІ КОВЗАНИ
Як тебе звати?
-Анджела. -Анджела.
Знаєш, де ти, Анджело?
-У «Шаленій арені», здається. -«Шалена арена». Добре.
-Що в тебе болить, сонце? -Голова.
Голова болить?
-І ніс. -Боже мій.
Я не можу дихати.
Спробуй глибоко вдихнути.
Дихай повільно, добре?
Ось так.
Я знаю, що крові багато, але все буде добре.
-Навряд чи. -Обіцяю.
Ще кілька запитань, добре?
Добре.
Ні.
Знаю, це неприємно,
та із цією майбутньою королевою балу все буде добре.
Колеса ж гумові.
Пластмасові.
Не з твердої пластмаси.
А з м'якої.
Саме так.
Ви не запитували себе, чому колеса не дерев'яні?
І не металеві?
Щоб люди не поранилися, коли їх луплять.
Так, бо це трапляється частіше, ніж здається.
Напади роликами.
Добре, що це не були ковзани для льоду.
Тоді б вона залишилася без носа.
-Могло бути значно гірше. -Значно гірше.
Якщо врахувати всі можливості, це просто плюх.
Смішне слово.
«Плюх».
-«Плюх». -«Плюх».
Мамо?
Отакої! Відрада для моїх очей.
-Привіт, Мюррею. -Ви любите різотто?
Так.
І ось я прямую по шосе на зустріч із клієнтом у Вентурі,
шукаю мотель, щоб заночувати,
і раптом — бам, мене осінило.
Та ж Байєрси тут живуть.
Тісний світ, правда? Тісний світ.
Тож я подумав: «А знаєте що?
Заскочу-но я привітатися з давніми друзями».
Так мило з твого боку.
Мило, що дозволила лишитися.
І він куховарить.
І прибирає. Типова домогосподарка.
Залишайся.
Із задоволенням, Джойс, але в тебе заплановано…
Так, відрядження.
Яке відрядження?
От халепа, я мало не забула вам сказати.
-Це по роботі. -Передаси оливкову олію?
Це вино.
Виявляється, у мене завтра конференція. На Алясці.
-Аляска? -Завтра?
Здуріти, так?
Там їхній осередок, Британіків.
Джоан і Браяна Британіків.
А ескімоси ще живуть в іґлу
чи перебралися в передмістя?
-Це хто? -Джонатане.
Це означає, що ти за головного, поки мене нема.
-Так. -Чекай.
Що?
Що таке?
-Боже… -Твоя мама летить на Аляску.
Ти летиш на Аляску?
-А що на Алясці? -Там Британіки.
Британіки?
Джонатане, що з тобою?
-Здається, я знаю, що з ним. -Забагато стресу сьогодні.
Стресу?
Дівчину шмакнули по голові роликовим ковзаном.
-Шмакнули? -Один з тих злісних нападів ковзаном.
-Напад ковзаном? -Так, але не ковзаном для льоду.
-Пластмасовим ковзаном. -Ні, гумовим.
Гумовим.
Я не впевнений.
Але з нею наче все добре.
-Абсолютно. -На вигляд не добре.
Од. Ти не закінчиш… Що…
Що відбувається?
Я відчуваю напругу.
Не сподобалося різотто?
Аж ніяк. Ні, воно неймовірне.
Різотто — смакота, чуваче.
І досі не знаю, хто він.
Що сталося?
Анджело!
Що сталося?
Що тут сталося?
ОБМЕЖЕННЯ ШВИДКОСТІ 69
А коли побачить? Побачить нас?
Накладе в штани й кликатиме мамцю. Він не боєць.
Маю надію він рипнеться. Дасть привід.
Аякже.
Погляньте, хто вирішив приєднатися.
Що ви робите?
Збираємося.
На полювання.
Старий, спокійно.
Ми не вбивці, на відміну від Едді.
Ми лише хочемо поговорити.
Змусити визнати злочин.
Так, побалакати по-сусідськи.
Слухай.
Ти не знав Кріс.
Якщо хочеш, іди додому. Ніхто тебе не засудить.
Ти й далі будеш одним з нас.
Ні.
Усе добре.
Я хочу допомогти.
Гаразд.
Схопімо виродка.
Чорт.
От чорт.
Господи…
Служба доставки.
У нас хороша новина й погана.
-Яку спочатку? -Спочатку погану, завжди.
Погана новина.
Ми перехопили сигнал поліції зі Серебро,
вони тебе шукають.
І переконані, що ти вбив Кріссі.
На 100% переконані.
-А хороша новина? -Твоє ім'я поки не розголошується.
Та якщо ми дізналися, то інші дізнаються, це питання часу.
І коли про це стане відомо, то всі курячі мізки полюватимуть на тебе.
Полювання на виродка?
-Саме так. -Чорт.
Тому треба швидко знайти Векну, вбити його й довести, що ти не винен.
І все, Дастіне?
Так, загалом так.
Слухай, Едді,
розумію, слова Дастіна здаються неправдоподібними,
але ми це вже проходили.
Вони — кілька разів, а я — раз.
Мій був більш тілесний, а їхні димчасті.
Я хочу сказати, що разом ми впораємося.
Зазвичай нам допомагає дівчина із суперсилами.
-Але сили зникли, тому… -Тому зараз у нас…
-Типу… -Мозковий штурм.
Мозковий штурм.
Нема чого хвилюватися.
-Чорт. -Брезент.
Ви поговорили з Вейном, що далі?
Я почула, як гавкає пес, і тоді…
він зник.
Ви когось бачили поруч? Когось незвичного?
Ні, там нікого не було.
-«Нікого»… -Я вже сказала офіцеру Деніелсу.
Ви перевірили Віктора Кріла?
-Що, перепрошую? -Віктор Кріл.
Вейн сказав їй, що це зробив старий псих.
Віктор під замком. За нього не хвилюйтеся.
Ви сказали, що востаннє бачили Фреда
біля столиків.
Я правильно розумію?
Міс Вілер.
Він був біля столиків, правильно?
Міс Вілер?
Що там зі столиками?
Народ, о четвертій показуватимуть «Поліцейську академію 3».
-Має бути цікаво. -Може, залишимося сьогодні вдома?
Що таке?
Будете всі канікули хандрити?
Ніхто не хандрить. Просто це кіно — туфта.
Це ж…
Од.
Я приготував вафлі «Егго», але вони холонуть.
Клас. Хатина Хопа, так?
Ми про це не говоритимемо?
Про що?
Не знаю, про вчорашні події чи…
про все.
Нема чого казати.
Так, гадаю…
Гадаю, я трохи…
Я не зовсім розумію.
Чому ти не сказала мені, що тут відбувається?
Ти знаєш, що я теж не містер Популярність.
Ти ж сама бачила. Мене все життя цькують.
Я знаю, як це.
Ні.
Не знаєш.
Гаразд.
Чого я не розумію?
Я інакша.
Мені тут не місце.
У Ленорі?
Будь-де.
Облиш, ти ж у це не віриш.
Усі дивляться на мене…
як на чудовисько.
Вони тебе не знають.
Ти теж думаєш, що я чудовисько.
Що?
Учора.
Ти на мене так дивився.
Ти мене боявся.
Ні, це неправда.
Я був здивований.
Може, трохи засмучений, але…
Пробач. Я не знав, що робити.
Це якесь божевілля. Усе сталося так швидко.
Але це нічого не міняє. Це не має значення.
Ти мені небайдужа…
по-справжньому.
«Небайдужа».
Але ти… ти більше мене не кохаєш?
Що… Хто… Хто сказав, що ні?
Ти цього не кажеш.
Кажу.
Навіть написати не можеш.
«Від Майка». «Від…»
Гаразд, Од, це безглуздя.
Що… Що це?
Ти знаєш, якої я про тебе думки.
Ти найнеймовірніша людина у світі.
І не дозволяй цим кретинам знищити себе. Знищити нас.
Вони ніхто.
А ти супергероїня.
Уже ні.
Десять баксів, що мама щось забула.
Угу.
Хто би сперечався?
Вітаю, тут живе Джейн Хоппер?
Так. У чому річ?
Мама або тато Джейн удома?
Ні, її мама поїхала з міста.
Я її брат. Зведений. Але…
Пробачте… у чому річ?
Можливо, вам відомо про інцидент
за участі Джейн у «Шаленій арені».
Це нещасний випадок.
-Ордер каже інакше. -Ордер?
-Облиште, це дурня. Навіщо це? -Вітаю.
Ти Джейн Хоппер?
У тебе є право мовчати.
Усе, що ти скажеш, може й буде використано проти тебе в суді.
У тебе є право на адвоката.
Якщо ти не можеш найняти адвоката, тобі його нададуть.
Можете сказати, куди ви її ведете?
А наручники обов'язково?
Відповідайте.
Одинадцять, послухай мене.
Поглянь на мене.
Усе буде добре.
Я все виправлю.
Тільки спокійно, усе буде добре.
Просто… Довірся мені.
Я обіцяю. Я витягну тебе. Обіцяю!
-Мамин літак уже злетів? -Чорт.
Пані та панове, просимо пристебнути ремені.
Перевірте, чи ремені застібнуті надійно.
Гадаєш, треба було їм сказати?
Що? Кому?
Дітям.
Про Хоппера.
Брехати було якось неправильно.
Авжеж.
Ну,
я не експерт із батьківства.
Але якщо це допоможе, я думаю, ти вчинила правильно.
Відповідально.
Твої діти, хай будуть благословенні їхні неслухняні душі,
люблять втручатися.
А так що? Пограють у «Нінтендо»,
з'їдять шкідливу їжу, покурять траву,
вип'ють трохи пива,
поекспериментують із сексом.
Що ще може трапитися?
Перепрошую.
Вибачте, що перебиваю, вам слід пристебнути ремінь.
Звісно.
Пристебнись.
Наче це врятує мене в разі аварії.
АЛЯСКА
Що таке, американцю?
Чого стоїш? Утомився сьогодні?
Свиня.
Що ти сказав?
Придурок!
Твоя російська покращується. Як і акторська гра.
Кажи, що там?
Новини з Америки.
Від твоїх друзів.
Вони доставлять гроші на Аляску.
-Коли? -Сьогодні, маю надію.
Якщо мій пілот отримає гроші, то завтра привезе їх літаком.
Тоді зможеш утекти назад у свою країну.
Я розбагатію,
а ти будеш вільний.
-Надто добре, щоб бути правдою? -Угу.
А твоєму пілоту можна довіряти?
Його звати Юрій Ізмайлов. Контрабандист.
Постачає американські товари охоронцям, зокрема мені, коли пощастить.
Цигарки, арахісове масло, «Плейбой» —
найкраще, що є в Америці.
-Чудово. Він злочинець. -Звісно.
А хто ще це зробить? Ганді?
Ти хвилюєшся через свою жінку?
Розумію, чому вона тобі подобається.
Коли ми говорили,
я за голосом зрозумів, що вона красуня.
А ще норовлива. Люблю таких.
Шкода, що не познайомлюся.
Ти обіцяв, що вона буде в безпеці.
Буде.
З Юрієм я домовлюся.
Тобі є чим перейматися.
Не забувай: якщо не потрапиш завтра на літак,
я залишуся багатим,
а ти застрягнеш на Камчатці.
Що б ти не планував, американцю,
зроби це.
Антонов!
Закінчуй з американцем. Хай працює.
Зараз. Я хотів поставити його на місце.
Давай.
Усюди суне свій ніс.
Куди бити?
МІСЦЕ ЗЛОЧИНУ
Хочеш сказати, що те, що вбило Фреда й Кріссі, воно з Вивороту?
Усе на це вказує.
Робоча теорія — він накладає закляття
або прокляття.
Чи виконує він вказівки Мозкожера,
чи просто любить убивати підлітків, невідомо.
Знаємо лише, що це щось інше.
-Щось нове. -Це не має сенсу.
Це лише теорія.
Ні, Фред і Кріссі не мають сенсу.
Чому вони?
Може, опинилися не в тому місці.
-Разом були на грі. -І в трейлерному парку.
Ми в трейлерному парку.
Може, не варто тут бути?
Щось не так із цим місцем.
Фред почав дивно поводитися, щойно ми приїхали.
«Дивно», тобто…
Він був наляканий,
на межі,
засмучений.
Макс казала, що Кріссі плакала.
Так, але не тут.
Вона плакала в шкільному туалеті.
Серійні вбивці переслідують жертву, перш ніж убити, так?
Може, Фред і Кріссі бачили Векмена…
-Векну. -Ну, не знаю.
Якби я побачив страшне чудовисько,
я б комусь сказав.
Може, вони казали.
Кріссі виходила з кабінету міс Келлі.
Побачиш чудовисько — не підеш у поліцію. Вони не повірять.
-Але можна піти до… -Психолога.
Агов, Ненс!
Ненс, ти куди?
Хочу спершу дещо перевірити.
Може, розкажеш решті?
Не хочу марнувати ваш час. Це як пальцем у небо.
Ясно. Ти здуріла?
Ходити самій, поки тут Векна?
Ні, це небезпечно. Треба… Треба, щоб хтось…
Лови. Я залишуся з Ненс.
Ви їдьте до психолога.
-Я не сяду за кермо. -Чому?
-У мене немає прав. -Чому?
Я бідна.
-Я можу. -Ні, не ти. Будь ласка.
Хто завгодно, але не ти.
-Нізащо. -Облиш.
-Ні. -Гаразд. Це тупо.
Дівчата триматимуться разом.
Хіба що ти думаєш, що нас треба захищати.
Будьте обережні.
-Стоятимеш і витріщатимешся? -Помовч.
-Поїхали. -Замовкни й сідай у машину.
Витирай ноги.
Назовні, а не всередині.
Я завжди за няньку.
Завжди за кляту няньку!
-Агов, жирдосе. -Не чіпай мене, сказав!
Сказати «ні»? Не можу, він мене кине.
Це кашель. Лікарі помиляються.
Вона не змусить мене піти в те жахливе місце. Не посміє.
Я скажу, що впала. Посковзнулася. Це нещасний випадок.
Ти знову п'єш?
Подивися на себе. Ти ганьба для сім'ї!
Чортів невдаха!
Патрику, твій ніс.
У тебе кров тече з носа.
Гидота.
Ну й ну. Що тут у нас?
Ви зарано, хлопці.
Виступ наступного тижня.
-То це була музика? -Ми шукаємо Едді Мансона.
Він у цьому так званому гурті.
А вам що?
Це наша справа.
Лукасе?
Що ти робиш із цими кретинами?
Ти знаєш цих виродків?
Вони знають мою сестру.
Хотіли завербувати мене у свій
клуб, секту.
Лукасе, якого фіга?
Ми хочемо знайти Едді.
У вас є очі. Його тут нема.
-Старий! -Агов!
Гей!
-Де він? -Не знаю!
Відпусти його! Відпусти!
Важко грати на барабанах зі зламаною рукою.
Дастін!
-Що? -Дастін Хендерсон!
Він…
Він дзвонив усім, шукав Едді. Може, знайшов!
Бачиш? Було не так важко. А тепер…
де нам знайти Дастіна?
І тоді ти її вдарила?
Попрошу дати словесну відповідь.
Так.
Тоді я її вдарила.
І чому ти її вдарила?
Я не знаю.
Ти не знаєш?
Дівчина, яку ти вдарила, отримала струс мозку другого ступеня.
Ти це знала?
Ні.
Щось її це не засмучує.
Ні, не засмучує.
Не засмучує.
Ти хотіла її вбити?
-Я не знаю. -Не знаєш, чи хотіла її вбити?
Ні.
Ні — не хотіла, чи ні — не знаєш?
Я не знаю.
Тепер праворуч.
Джейн Хоппер.
Так, бачу. Схоже, її ще оформляють.
І що це означає?
Її реєструють. Опісля переведуть у колонію для неповнолітніх.
-Що? -Тюрма? Ви посадите її в тюрму?
Виправну колонію для неповнолітніх.
Це тюрма.
Нам можна її побачити?
-Ви батьки чи опікуни? -Ні, але…
Ми її брати, і ми сім'я.
Цього недостатньо. Мають бути батьки або опікуни.
Ви знущаєтеся. Це смішно.
Такий закон. І ви його не зміните своїми скаргами.
Хочете побачити Джейн?
Знайдіть маму.
Дякую.
Дурня якась. Вона навіть не пробувала допомогти.
-Що нам робити? -Я не знаю.
Чекати, поки мама приземлиться на Алясці. Я…
А вона сидітиме в тюрмі?
-Так, я не знаю. -Агов!
-Майку!
-Зупиніть машину! -Що ти робиш?
О ні.
Гаразд. Прошу.
Дякую.
Ще довго летіти?
Кілька годин. Ми майже на місці.
Гаразд.
У вас із чоловіком грандіозні плани?
Зустріч зі старим другом.
Як цікаво.
Ворушіться, тварюки!
По шматку на кожного! Ясно?
По одному шматку на кожного!
Я не півень.
Ні.
Ти…
б'єш.
Ти…
б'єш.
Я даю хліб.
Я тобі ноги поламаю.
Ти…
б'єш.
Я даю хліб.
І суп.
Скажений американець.
Зараз.
Ще раз.
Поясни, будь ласка.
Дядько Едді, Вейн,
вважає, що Віктор Кріл утік із психлікарні Пеннхерста,
і що саме він бігає містом і вбиває?
Десь так.
Але Віктор убивав і виколював очі ще в 50-ті.
У 1959-му.
То ці вбивства випереджають Одинадцять у Вивороті десь на 30 років?
Так.
Тобто страшному Віктору Крілу років 70
Так.
То він дідусь-убивця,
який може стати невидимим і підняти людину.
У цьому немає сенсу. Я знаю.
Тому я і сказала «пальцем у небо».
Знаю, просто я думала,
що ти скромна чи приховуєш щось дуже вагоме,
чим шокуєш нас пізніше. Але це справді пальцем у небо.
Ми наче снайпери з пов'язками на очах, яких перекрутили 50 разів.
Іду!
Вітаю. Пробачте, ми поспішаємо.
Можна нам ключі до підвальних архівів?
Звісно. Хвилиночку.
Я сказала щось образливе чи неприємне?
-Ні. -Авжеж.
Пробач. Просто ти здаєшся роздратованою.
Ти мене погано знаєш. Я не дуже розуміюся на тонкощах спілкування.
-Ясно. -Можу сказати щось образливе.
Та я знаю, що це вада.
Повір, мама щодня мені нагадує.
-Зрозуміла. -Так, дівчата.
Прошу. Розважайтеся.
Гаразд. Спробуємо.
Макс. Привіт.
Вітаю. Пробачте, що турбую на канікулах, але…
можна поговорити?
Так, звісно.
Так. Вона зайшла.
Я не маю ключиць, очі в мене є.
То…
ми поговоримо про… це?
Пробач, про що?
Твоє тимчасове божевілля,
коли ти практично накинувся на Ненс?
-Усе було не так. -Упевнений, що так.
Усі бачили. Є багато свідків.
Натякаєш, що в мене досі є почуття до Ненс?
Ні, не натякаю.
Я стверджую. І оскільки це стосується твого небажання зустрічатися з Робін,
це єдине логічне пояснення.
Не єдине.
А щодо Ненс,
то я хотів захистити подругу.
-Подругу, Хендерсоне. Ясно? -Гаразд.
Не хочу, щоб їй із черепа висмоктав очі
цей страшний Векна.
А ти зашарівся.
Ні. Не хочу про це говорити.
Стукнути, щоб ключиці повилазили?
Ого. Це вже занадто.
-Не треба було. Пробач. -Так. Нічого.
Просто з усіма цими подіями,
цими вбивствами, усе…
усе знову стало гірше.
Ти пережила травму, Макс,
і якщо тримати почуття, біль усередині,
вони знову проявляться за найменшої нагоди.
Тепер коли стається щось погане, ти це відчуваєш устократ.
Так, я знаю.
Гадаєш, ти готова поговорити про ту ніч?
Біллі!
Це сталося по сусідству.
Пробач?
Убивство Кріссі.
Копи мене багато розпитували.
Вони з вами говорили?
Я знаю, що Кріссі була у вас.
Я не можу обговорювати Кріссі чи інших учнів.
Розумію.
А якщо в районі блукає серійний убивця?
Кріссі нічого не казала?
Нічого про те, хто б це міг бути?
Макс, пробач, я справді не можу про це говорити.
Ти б не хотіла, щоб я говорила про тебе з іншими учнями, правда?
Якби я була мертва, і це б допомогло впіймати вбивцю, то так,
я б хотіла.
Залишмо це поліції, гаразд?
Так, ваша правда.
У поліції все під контролем.
-Можна мені в туалет? -Звісно.
Нагору сходами й ліворуч.
Дякую.
КАБІНЕТ
Он вона.
-Що вона сказала? -Нічого, їдь.
-Нічого? Добре. -Їдь.
Нікого нема.
-І що тепер? -Шукаємо далі.
Місто не таке велике.
Місць, де ці виродки можуть ховатися, небагато.
Де в біса Сінклер?
Дастіне.
Це Лукас. Прийом? Дастіне.
Лукасе? Де ти в біса був?
Просто слухай.
Ви шукаєте Едді?
Уже знайшли, не завдяки тобі.
-Знайшли? -Він у хатині на Коал Мілл Роуд.
У безпеці.
Він убив Кріссі, ви знаєте?
Брехня. Едді намагався її врятувати.
Чому копи кажуть, що він убив?
Лукасе, ти відстав, це смішно.
Зустрінемося в школі. Ми все пояснимо.
Не можу. Гадаю, скоро станеться щось погане.
Ти про що? Що погане?
Сінклере!
Лукасе?
Що ти в біса робив?
-Шукав зачіпки. -Зачіпки?
Новачок думає, що він Шерлок Голмс.
Ходімо.
Я знайшов.
Що?
Зачіпку.
Я знаю, де Едді.
-Що сталося? -Що тут сталося?
-Перевозите Джейн Хоппер? -Так, а що?
Я її забираю.
Ні!
Привіт, мала.
Уставай. Ми на місці.
Ходімо.
От чорт.
Вітаю на Алясці.
Боже. Це весна?
Вітаю на Алясці.
Пішли!
-Лівіше. -Наступний!
Наступний!
Швидше!
Наступний!
«РОАН ДЕЙЛІ СІТІЗЕН» КРІЛА ВИЗНАНО ВИННИМ
3 ЖАХЛИВІ СМЕРТІ
Є щось… цікаве?
Нічого нового.
Так, у мене теж.
Віктор здавався нормальним.
Мертва сім'я, без очей,
визнав провину, відіслали в Пеннхерст. Бла-бла-бла.
Що саме ми шукаємо?
Ненс?
Згадки про темних магів чи альтернативні виміри?
Щось подібне?
Я не знаю, ясно?
Схоже, це лише марна трата часу.
І тобі нудно. Подзвони Стіву.
Він тебе забере.
Тут безпечно, тому…
Ти ж знаєш, що між мною і Стівом нічого нема?
Що?
Припускаю, у вас із Джонатаном усе добре,
бо ви разом вступаєте в коледж.
Ви одна з тих суперпар, але я… я просто…
Я хотіла, щоб ти знала,
що ми зі Стівом — друзі.
Платонічні, з великої «П».
Якби це часом створювало між нами напругу.
Не створює.
От чорт.
«Віклі Вотчер». Тут таке є?
Вони ж пишуть про єті й НЛО.
По-перше, НЛО існує. Щодо єті ще не впевнена.
Та дозволь нагадати: ми шукаємо дані про темних магів.
Якщо хтось про це писав, то ці диваки.
«ВІКЛІ ВОТЧЕР»
«Прибульці клонували Елвіса».
Хтозна.
«Віктор Кріл стверджує, що його сім'ю вбив мстивий демон.
Убивство, яке шокувало містечко».
Дуже смішно.
Я не жартую.
Ходи сюди.
«За словами близьких,
Віктор вважав, що в його домі жив давній демон.
Кажуть, Віктор найняв священника, щоб вигнати демона з дому».
Оригінально для 50-х. «Екзорцист» ще не вийшов.
Давай далі.
Гаразд, Віктор стверджував, що екзорцизм не дав результату
й лише розізлив демона, який убив його сім'ю і вийняв їм очі.
Віктор вважав, що його пожаліли, щоб покарати.
Дуже зручно для Віктора.
Або дуже незручно.
Суд визнав Віктора божевільним. Може, це й була причина?
Звучить божевільно. Про це не знали, бо…
Він визнав себе винним. Записи опечатали.
А якщо демон справді захопив дім Віктора?
Але це був не якийсь давній демон.
А Векна.
-Дастіне, ти мене чуєш? -Так, чую.
Ненсі — генійка. Перша жертва Векни була ще в 1959 році.
Палець потрапив у ціль.
Круто, але я не можу зараз говорити.
Чекай, що ви робите?
Вдираємося в школу, щоб вилучити конфіденційні особові справи.
Ану повтори.
Негайно їдьте сюди.
Ми все пояснимо.
-Я думала, вони в міс Келлі. -Залишили їх на дві години.
Це наче міні-Вотергейт.
ОСОБОВІ СПРАВИ
-Хоукінсгейт. -Чекай, їх же зловили?
От чорт.
Знайшла?
Так, і не лише справу Кріссі. Фред теж ходив до міс Келлі.
Якщо Сінклер має рацію, виродок ховається тут.
Підемо через ліс разом.
Тут розділимося. Патрику й Енді, обійдете ось тут.
А я і Сінклер підемо далі,
захопимо його з обох боків.
Заскочимо зненацька.
Пробач за виставу.
Я не хотів тебе налякати.
Але ти потрапила в неприємну ситуацію.
Я поселив вас у Ленорі, бо думав,
що це «безпечне місто, маленьке, нудне, подалі від Хоукінса,
там нічого не стається».
І що це було? Роликовий ковзан?
Готові замовити?
Думаю, так. Мені…
ще кави…
і клаб-сендвіч.
Замовляй, мала. Я плачу.
Вафлі, будь ласка.
Для сніданку ніколи не пізно.
У мене проблеми?
Через ролик? Ні.
Ми про це подбаємо. Навіть…
Не хвилюйся.
Ви не через це тут?
Якщо чесно, мала, я…
Краще б через це.
Учора ввечері я дещо бачив.
Дещо, чого я довгий час боявся.
Не знаю, як сказати, тому просто скажу.
Хоукінс у небезпеці.
Ти вже билася із цим злом і перемогла.
Але це зло наче вірус.
Щоразу повертається і стає сильнішим,
розумнішим, смертельнішим.
На Хоукінс чекає війна.
Де ти, виродку?
Ти впевнений, що це тут?
Так. Упевнений.
Перевіримо за будинком.
За будинком!
Там є хороші люди, хоробрі друзі,
які допомагали тобі боротися раніше.
Але самі вони не виграють війну,
без тебе — ні.
Я знаю, що нечесно тебе просити,
але я б не прийшов, якби не думав, що це єдиний вихід,
якби не думав, що лише в тебе є шанс
дати таку відсіч тій потворі, щоб вона більше не поверталася.
У мене немає сил.
А якщо я скажу, що є спосіб…
їх повернути?
Я боявся, що ця мить настане, тому готувався,
розробляв засоби для відновлення сил.
Програму, яка може не лише їх повернути,
а й зробити їх потужнішими.
Але є люди, які не вірять у тебе,
вважають, що ти і є причина.
Вони помиляються, я знаю.
Я вірю, що ти порятунок.
Тому, якщо ми справді це зробимо,
я попрошу тебе негайно піти зі мною.
Бронювання на «Байєрс»…
Але ти повинна знати, що є імовірність,
що програма не спрацює.
І тоді ти ніколи не побачиш друзів.
Мої друзі
в Хоукінсі в небезпеці?
ТРАВМА, КОШМАРИ, БЕЗСОННЯ, ГОЛОВНІ БОЛІ
Боюся, твої друзі в Хоукінсі зараз…
-Дай мені справу Фреда. -Так.
…в епіцентрі бурі.
Можливо, ти захочеш зараз бути з ними,
але тоді ти ризикуватимеш усім,
ризикуватимеш усіма.
СИЛЬНІ ГОЛОВНІ БОЛІ
Макс, я знаю, що щось не так.
КРОВ З НОСА
ПОСТІЙНІ КОШМАРИ
Макс, те, що ти пережила…
Біллі!
…це багато для будь-кого.
Нормально, що тобі погано.
Макс? Що таке?
Макс!
Макс.
Не лише вони в небезпеці.
А саме життя.
Тому я тут.
Бо я вірю, що ти наша надія.
Наша єдина надія.
А якщо я погана?
Якщо я чудовисько?
Я погано тебе знаю, мала,
але присягаюся долею планети, що ти з хороших.
І знаю, що більшу частину життя
тобі вказують, що робити, такі люди, як я.
Я це знаю.
Скажи лише слово — і я відвезу тебе додому.
Або…
ходімо зі мною.
І сама все зрозумієш.
Макс.
Переклад субтитрів: Наталя Ковалишин