STAR WARS: USLINGARNA
Utposten
Imperiet tackar er för era tjänsteår
och önskar er lycka till med pensioneringen.
Påtvingad pensionering.
Vi är soldater. Vad ska vi göra nu?
Var god och ställ era frågor och bekymmer
till kejserliga informationsbyrån.
CT-9904?
Du är reglementsvidrigt klädd.
Jag är löjtnant Nolan, din befälhavare under uppdraget.
Vi ska bege oss till kejserliga depån på Barton-4.
Värdefull last som förvaras där har blivit måltavla för lokala rebeller.
Vi ska skydda den tills den flyttas i slutet av veckan.
-Åtminstone är det ett fältuppdrag. - Det menar du inte.
Fantastiskt. Fler kloner.
Problem, sir?
Ja. Jag gillar inte sekundär utrustning.
Sätt fart.
Du! Vakta skeppet.
Var är din ledare?
Du måste vara vår förstärkning.
Vi väntade er för 36 varv sen.
Åkte ni vilse?
Vi arbetar enligt imperiets tidtabell, soldat, inte er.
Det är kommendörkapten, löjtnant.
Nå, er order var att vakta och skydda anläggningen och dess last,
ändå är utposten väldigt underbevakad.
Var finns resten av mannarna?
Döda.
Hexx, Veetch och jag är de enda kvar.
Dina brister tar vi senare.
Tills vidare övertar jag befälet här tills lasten är flyttad.
Jag känner mig redan tryggare.
Hör på, klon, du tilltalar mig med respekt.
Enligt min erfarenhet, är respekt nåt man förtjänar.
Trots det tilldelades du det här ödsliga klotet,
där du lät merparten av din trupp bli dödad.
Säg mig, löjtnant...
hur många uppdrag har du lett?
Precis vad jag trodde.
Grabbar, varför hjälper ni inte den nya bossen till rätta?
Känner du löjtnanten väl?
Ungefär två timmar.
Två timmar för länge, antar jag.
Vad hade du gjort för att bli belastad med uppdraget?
Bara tur, antar jag.
Jag heter Mayday.
Crosshair.
Välkommen till Utposten.
Jag ska ge dig en översikt.
Har varit stationerad här på klotet i över ett år för att vakta lasten.
Nu när den slutligen ska flyttas,
kan jag och min trupp förhoppningsvis komma här ifrån.
Vilka har anfallit depån?
Invånare. Lokala angripare.
Senaste angreppen var vi inte på vår vakt.
Hur undvek de sensorerna?
Förhållanden har försämrat utrustningen.
Jag bad om reservutrustning men fick ingen.
Ändå ska vi skydda lasten till varje pris.
Varför? Vad finns i lådorna?
Ja, det har jag också undrat varje dag.
Du vet inte?
Uppenbarligen är det över en klonsoldats lönegrad.
Om du tänker sondera, gå inte ensam och inte långt.
Du fryser till döds i den utrustningen, såvida inte det i isen gör det först.
Oberoende vilket, gör det dem glada.
Elaka varelser, men man måste beundra dem.
De hittar ett sätt att överleva.
Kommendörkapten, angripare har siktats i innerområdet.
Jag tar västra sidan, du den östra.
Vi skär av dem.
Hexx har fallit.
Tre angripare på väg mot skytteln vid noll-ett-fem.
En skiff gav sig av nerför västra bergskammen.
Resten måste ha flytt in i bergspasset till fots.
Fel.
Så det var så de smög sig förbi vårt försvar.
Varför står ni bara stilla?
Angriparna stal två lådor under angreppet.
Skicka ut soldater att återhämta dem.
Hexx och Veetch dödades under bakhållet.
Vi har inte manskap eller utrustning för uppdrag utanför området.
Speciellt om det bara gäller några lådor.
Det är inte din sak att avgöra vad som är värdefullt för imperiet.
Då behövs alla dina mannar för uppdraget.
Och lämna utposten utsatt för ännu ett angrepp?
Det tror jag inte.
Uppgiften faller på er två och endast på er.
Återhämta lasten.
Är det uppfattat?
Ja, löjtnant.
Han kom inte långt.
Vet inte riktigt vad som plågar mig mer.
Att han bär en utrustning stulen från oss, eller att hans kumpaner lämnat honom här.
Ingen idé att bära på en dödvikt.
Påminn mig att inte dö på ditt pass.
Kanske det bara är isen.
Tryckmina.
Vad sa du om dödvikt?
Vet du hur man desarmerar den?
Jag är ingen sprängexpert,
men eftersom jag inte känner för att bära din kropp till utposten,
antar jag att jag ska försöka.
Minan är lite annorlunda mot andra jag har sett tidigare,
men jag är ganska säker på att de är lika.
Antar vi får reda på det snart, va?
Jag önskar att jag hade rätt utrustning för det här,
men imperiet har ignorerat min begäran.
Fast jag har lärt mig att improvisera.
Jag antar att alla kloner har behövt det sen kriget.
Kan inte säga att jag funderade mycket på krigsslutet, innan det skedde.
Vilken enhet tillhörde du?
Det har ingen betydelse.
Gör mig till viljes.
Jag kunde behöva distraktionen.
Klontrupp 99.
Vad hände med dem?
De är försvunna.
Och här är vi, överlevarna.
Stridssoldater fast i att vakta fraktgods.
Ett uppdrag är ett uppdrag.
Ja, jag brukade säga detsamma.
Så.
Det borde fixa det.
Lätta inte på foten än.
Vänta tills jag säger till, lyft den sen, men mycket långsamt.
Jag väntar runt kröken.
Hör jag inget pang vet jag att det har funkat.
Glad att du är säker på ditt jobb.
Ja, jag är säker. Men jag är inte dum.
Kom ihåg, varligt.
På tre.
Ett.
Två.
Tre.
Många kontakter här inne.
Två vakter vid entrén.
Borde inte vara nåt problem för oss.
Låt oss lasta lådorna och ge oss av.
Utrustning?
Vi har riskerat livet för att återta utrustning
som vi kunde ha burit hela tiden?
Det är inte utrustning till klonsoldater.
Stämmer.
Nya leksaker för deras nya, skinande armé och vi får smulorna.
Efter allt klonerna har gjort,
allt vi offrat...
Vi är goda soldater. Vi lydde order.
Och för vad?
Sätt fart!
Se upp!
Mayday?
Vakna, Mayday!
Kom igen. Vi måste röra på oss.
Gå.
Jag klarar det inte.
Där borta.
Titta!
- Det är dem. - Följ mig!
Stig åt sidan.
Återgå att lasta lådorna.
Allihop!
Dags för er två att återvända.
Han...
Han behöver en läkare.
Jag ser att ni inte återtog lådorna, alltså misslyckades ni med uppdraget.
Hörde du vad jag sa? Hjälp honom!
Verkligen inte.
Det vore slöseri med imperiets resurser.
Han... han kommer att dö.
Han tjänade sitt syfte som en soldat för imperiet.
Du... Du kunde ha räddat honom.
Kanske du inte hörde mig.
Han är umbärlig, liksom du.
Och om du talar till mig igen med sån ringaktning,
ska jag se till att du möter ett liknande öde, klon.
Lämna honom och återgå till arbetet...
medan du fortfarande är nyttig.
Löjtnant.
Du, släpp den!
Hej, CT-9904.
Eller föredrar du Crosshair?
Var är jag?
Du är kvar för observation.
När du har läkt, kommer doktorn.
Vem...
Vem är du?
Var stilla.
Samarbeta och du kanske överlever.
UTPOSTEN
Undertexter: Per Lundberg