STAR WARS: USLINGARNA
Korsningen
Enligt Cids koordinater är detta gruvan hon köpte.
Och vad är meningen att vi ska göra?
Gräva efter ipsium på platsen. Raffinerat är det väldigt värdefullt.
I rått tillstånd är mineralen väldigt eldfängd,
som en laddad termodetonator.
Låter farligt.
Jag gillar det.
Problem?
Stormen rör sig bort från oss. Vi borde klara oss.
Vi bryter ipsiumet, Tech.
Wrecker, Omega, ni är utkikar.
Båda två?
Utan Echo är vi en man kort.
Vi behöver Wrecker för att hjälpa till inne i gruvan.
Ni tre kan gå. Jag är utkiken.
Inte ensam. Cid varnade oss för tjuvskyttar i området.
Håll ögonen öppna och kontakta oss om ni ser nån.
Min skanning visar inte nån stor närvaro av ipsium.
Tycks som Cid blev lurad att köpa en redan tömd gruva.
Fortsätt skanna. Vi utvinner det vi kan.
Vänta. Jag får in en svag signal.
Där.
Ipsiumet blir svårt att komma åt.
Vi måste göra en större öppning i berget för att komma åt det.
Mineralen är alldeles för instabil.
Även den minsta friktion runt den kan orsaka en destruktiv kedjereaktion.
Så vad föreslår du?
Vad är det med dig?
Jag tänker på Echo.
Det är konstigt att han inte är här.
Jo. Men du vänjer dig.
Vi behöver din hjälp, Omega.
På väg.
Nu då?
Borra in i den förstenade kvartsen tills du når det aktiva ipsiumet där inne.
Men du måste vara noggrann.
Om mineralen skadas när den tas ut...
Kedjereaktion, explosion. Fattar.
Var väldigt försiktig.
Jag vet.
Bra. Igen.
Stormen ändrar kurs.
Väderförhållandena på planeten är högst oregelbundna.
Vi har det vi kom för. Låt oss åka tillbaka till Ord Mantell.
Vad är det, Hunter?
Det låter som vårt skepp.
Stanna!
Du skulle hålla utkik.
Det fanns ingen där!
Uppenbarligen var det inte så.
Det måste finnas ett sätt att få tillbaka det.
Säg mig, Wrecker,
exakt hur missade du att vårt skepp äventyrades?
Kanske om du inte hade satt ner den ur sikte, hade jag sett nån närma sig.
Det fanns ingen annan lämplig landningsplats, Wrecker.
Vi kan inte stanna här. Var finns närmsta stad?
Vid inflygningen skannade jag en rymdhamn cirka 40 km söder ut.
Kanske vi kan få transport där?
Fattar du hur lång tid det tar?
Eftersom vi inte har tillgång till långvägskommunikation utan vårt skepp,
är det vårt enda val.
Sätt fart.
Hur mycket längre?
Du kommer inte att gilla svaret.
Havoc-4, detta är Havoc-5. Hör du mig?
Echo? Är du där?
Han är för långt bort. Echo fångar inte upp vår signal.
Speciellt inte efter att ha avaktiverat sin kommunikationsenhet.
Vad? Varför då?
Han är nog på ett känsligt uppdrag.
Vad är det där?
Spring!
Där.
Wrecker!
Du måste skydda ipsiumlådan.
Hur vore det att skydda mig?
Exploderar den dör vi allihop.
Min rygg!
Jag föreslår att du inte tappar den igen.
Varför bär inte du den?
Okej.
Det förklarar verkligen den vilda flykten.
Du!
Vi måste hitta skydd!
Det finns en gruva till. 30 meter förut.
Jag ser den!
Lådan!
Glöm den!
Var finns ipsiumet?
Ta skydd!
Så nu är vi fast.
Och vi har förlorat allt ipsium.
Jag antar att det är också mitt fel?
Tekniskt sett, ja.
Hade du inte låtit skeppet bli stulet,
skulle vi vara ombord nu med mineralet.
Inget av det här hjälper.
Låt oss gräva oss ut här ifrån.
Okej.
Nåt är inte rätt.
Marauders transponder förmedlar inte en signal.
Den avaktiverades säkert av tjuven som beslagtog det.
Hur ska vi kunna spåra det då?
Skeppet är inte viktigt nu. Vi behöver komma ut först.
Helt rätt.
Dessutom är det högst osannolikt att vi kan återfå Marauder.
Vad? Säg inte så.
Vi måste återfå det!
Vi kan alltid förvärva ett annat skepp.
Det är bara ett transportmedel.
Marauder är vårt hem.
Vi har redan förlorat Echo.
Vi kan inte förlora det med.
Vi förlorade inte Echo.
Han är bara på ett annorlunda uppdrag.
Men han är inte här.
Han är inte här hos oss.
Vi skulle vara en grupp.
Den här gruppen existerade innan Echo var en del och det gör den sen med.
Vad är ditt problem?
- Omega... - Jag vill vara ensam.
Jag påpekade bara sanningen.
Hon vet redan sanningen.
Det är därför hon är upprörd.
Det tar dar att rensa en väg i den här farten.
Det går inte fortare genom att klaga.
Det här jobbet kunde behöva en välplacerad explosion.
En liten mängd ipsium skulle räcka mer än väl.
Vi hade en liten mängd, men nån tappade den.
Okej.
Eftersom mineralförlusten var mitt fel,
ska jag söka efter möjliga utvinningar här i gruvan.
Det är inte enda misstaget du behöver fixa.
Ja, gå och kolla ungen.
Men hon sa att hon ville vara ensam.
Hon har tydligen svårt att anpassa sig till att Echo har lämnat oss.
Tala med henne.
Okej då.
Omega?
Jag är upptagen.
Jag ser det.
Är du medveten om att du är omgärdad av tillräckligt med ipsium att,
om det inte hanteras rätt, förstöra hela grottan?
Bäst att du inte stör mig då.
Tänkte vi kunde använda det här för att spränga en väg ut.
Jag kom också till en liknande slutsats.
Lite hjälp?
Den här ådran tycks vara mycket renare än den vi fann i Cids gruva.
Kanske du ska utvinna så mycket ipsium du kan.
Litar du på att jag klarar det?
Jag är helt klar på att du klarar det.
Ta de tomma behållarna från väskan.
Hur många finns kvar?
Det här är den sista.
- Tech! - Håll i dig!
Omega!
Vad är det, Hunter?
Tech, kom in.
Omega, hör du mig?
Nåt är galet.
Tech, Omega, hör ni mig?
Svar ja.
Vi tog en oförutsedd omväg, men vi lever.
Var finns ni?
Det är en bra fråga. Vänta.
Tech. Titta.
Det finns en passage precis bakom väggen.
Vi kan använda ipsiumet du utvann för att komma dit.
Hunter, vi hittade en alternativ väg ut, men du måste hämta vår utrustning.
Hittade den.
Okej, Tech. Vi har utrustningen och ipsiumet.
Bra. Sen behöver ni försiktigt klättra ner för den smala sprickan
och kliva ner i akvedukten nedanför.
Ni hittar oss när forsen skjuter ut er över vattenfallet.
Men ni får inte skada mineralbehållarna annars dör ni.
Du måste skoja.
Vänta. Vi är på väg.
Jag hatar den här planeten.
Vi kommer ut från grottan snart
när de anländer med mineralen.
Fast vi har fortfarande inte Marauder eller ett sätt att lämna planeten
och vi kan inte kontakta Echo för hjälp.
Vi behöver inte hjälp.
Vi kommer på en lösning, som vi alltid gör.
Allt förändras och du bryr dig inte ens.
Jag är inte säker på hur jag borde bry mig om förändring.
Det är en fundamental del av livet.
Echo gav sig av. Varför stör det inte dig?
Jag är medveten om att du saknar honom, men vi måste anpassa oss och gå vidare.
Det är det soldater gör.
Vi är mer än så.
Vi är en familj.
Eller hur?
Jo... visst.
Naturligtvis är vi det.
Varför uppför du dig inte som så då?
Echo valde en annan väg, liksom Crosshair.
Jag måste respektera deras beslut.
Även om det kan vara svårt att förstå, måste vi fortsätta.
Jag må bearbeta ögonblick och tankar annorlunda,
men det innebär inte att jag känner mindre än du.
Det var väl inte så illa?
Varför ska han få spränga den?
Om skottet inte är exakt kommer det att orsaka ännu ett ras.
Det är rymdhamnen,
men det tycks inte vara mycket aktivitet.
Bäst att det finns käk där för jag är trött på ransoner.
Låt oss kolla.
Var finns alla?
Den är övergiven.
Sen länge, som det verkar.
Vi kom ända hit för ingenting!
Inte för inte.
Jag kan skicka ut en långvägssändning med den utrustningen.
Går inte, grabbar. Jag är upptagen just nu.
Ni får komma på nåt på egen hand.
Cid, du skickade oss på uppdraget.
Jag sa väl inte åt er att få ert skepp stulet, va?
Cid, vi behöver din hjälp.
Som vi hjälpte dig återta kontrollen av din salong från Roland Durand
och som när vi nollade din skyhöga skuld hos Millegi...
Jag bad inte om en sammanfattning.
Okej. Ge mig ett par dar så ska jag se vad jag kan göra.
Vi har inte ransoner som varar så...
Vad gör vi nu?
Vi kommer på det som vi alltid gör.
KORSNINGEN
Undertexter: Per Lundberg