STAR WARS: DEN GÆRNE GJENGEN
Korsveien
Ifølge Cids koordinater er dette gruven hun kjøpte.
Og hva skal vi gjøre?
Grave etter ipsium. Det er utrolig verdifullt når det er raffinert.
Men i rå tilstand er mineralet lett antennelig,
som en termisk detonator.
Høres farlig ut.
Jeg liker det.
Problemer?
Stormen er på vei bort fra oss. Burde gå bra.
Tech, vi graver ut ipsiumet. Wrecker, Omega, dere holder utkikk.
Begge to?
Uten Echo er vi en mann for lite.
Wrecker må hjelpe med driften inne i gruven.
Dra, dere tre. Jeg holder utkikk.
Ikke alene. Cid advarte oss om snikskyttere i området.
Følg nøye med og kontakt oss om du ser noen.
Skanningene mine indikerer ikke mye ipsium.
Ser ut som Cid ble lurt til å kjøpe en tømt gruve.
Fortsett å skanne. Vi graver ut det vi kan.
Vent. Jeg får et svakt signal.
Der.
Ipsiumet vil bli vanskelig å nå.
Vi må lage en større åpning i fjellet for å nå det.
Mineralet er altfor ustabilt.
Selv den minste friksjon rundt det kan utløse en destruktiv kjedereaksjon.
Så hva foreslår du?
Hei. Hva er det med deg?
Jeg tenkte på Echo.
Det er rart å ikke ha ham her.
Ja. Men du blir vant til det.
Omega, vi trenger din hjelp.
Kommer.
Hva nå?
Bor i den fossiliserte kvartsen til du når det aktive ipsiumet i den.
Men du må være presis.
Om mineralet blir svekket under ekstraksjonen...
Kjedereaksjon, eksplosjon. Forstått.
Vær veldig forsiktig.
Jeg vet det.
Bra. Igjen.
Stormen endrer kurs.
Værmønstrene på denne planeten er høyst irregulære.
Vi har det vi kom for. La oss dra tilbake til Ord Mantell.
Hva er det, Hunter?
Høres ut som vårt skip.
Stopp!
Du skulle holde utkikk.
Det var ingen der!
Det var tydeligvis ikke tilfellet.
Det må finnes en måte å få det tilbake på, hva?
Si meg, Wrecker,
hvordan gikk du glipp av at skipet vårt ble tatt?
Om du ikke hadde dokket ute av syne, hadde jeg sett noen nærme seg.
Det var ingen annen passende landingssone.
Vi kan ikke bli her. Hvor er nærmeste by?
Under landingen skannet jeg en romhavn rundt 40 kilometer unna.
Kanskje vi kan skaffe transport der?
Vet du hvor lang tid det vil ta?
Siden vi ikke har tilgang til fjernkommunikasjon med skipet vårt,
er det vårt eneste valg.
La oss dra.
Hvor mye lenger?
Du vil ikke like svaret.
Havoc-4, dette er Havoc-5. Hører du meg?
Echo? Er du der?
Han er for langt unna. Echo vil ikke motta signalet vårt.
Spesielt siden han skrudde av radioen sin.
Hva? Hvorfor?
Jeg antar at han er på et sensitivt oppdrag.
Hva er det?
Løp!
Der.
Wrecker!
Du må beskytte ipsium-kassen.
Vel, hva med å beskytte meg?
Eksploderer den, er vi alle døde.
Ryggen min!
Jeg råder deg til å ikke miste den neste gang.
Hvorfor bærer ikke du den?
Greit.
Det forklarer panikkflukten.
Hei!
Vi må finne ly!
Det er en annen gruve. Tretti meter lenger fremme.
Jeg ser den!
Kassen!
Glem den!
Hvor er ipsiumet?
Ned!
Så, nå er vi fanget.
Og vi har mistet alt ipsiumet vårt.
Er det også min feil?
Teknisk sett, ja.
Hadde ikke du latt skipet bli stjålet, hadde vi vært om bord med mineralet nå.
Dette hjelper ikke.
La oss begynne å grave oss ut herfra.
Greit.
Noe er galt.
Marauderens sender overfører ikke noe signal.
Det ble sikkert deaktivert av tyven som tok den.
Hvordan skal vi spore den?
Skipet er ikke viktig akkurat nå. Vi må komme oss ut herfra først.
Korrekt.
Det er uansett usannsynlig at vi vil få tilbake marauderen.
Hva? Ikke si det.
Vi må få den tilbake!
Vi kan alltids skaffe et nytt skip. Det er bare et transportmiddel.
Marauderen er hjemmet vårt.
Vi har allerede mistet Echo.
Vi kan ikke miste den også.
Omega, vi mistet ikke Echo. Han er bare på et annet oppdrag.
Men han er ikke her. Han er ikke sammen med oss.
Vi skal liksom være et lag.
Dette laget eksisterte før Echo ble en del av det, og vil eksistere etter.
Hva er problemet ditt?
- Omega... - Jeg vil være alene.
Jeg sa bare sannheten.
Hun vet allerede sannheten. Det er derfor hun er lei seg.
Det vil ta dagevis å rydde vei i denne farten.
Å klage får det ikke til å gå fortere.
Denne operasjonen trenger en velplassert detonasjon.
En liten mengde ipsium hadde vært mer enn nok.
Vel, vi hadde en liten mengde, men noen mistet det.
Greit.
Siden å miste mineralet var min feil,
skal jeg lete etter potensielle ekstraksjoner i denne gruven.
Det er ikke den eneste feilen du må fikse.
Ja, gå og sjekk hvordan ungen har det.
Men hun sa at hun ville være alene.
Hun sliter åpenbart med at Echo dro.
Snakk med henne.
Greit.
Omega?
Jeg er opptatt.
Jeg ser det.
Er du klar over at du er omgitt av nok ipsium
til at hele hulen kan kollapse om det ikke behandles korrekt?
Da er det best du ikke distraherer meg.
Tenkte vi kunne bruke dette til å sprenge oss gjennom raset.
Jeg trakk en lignende slutning selv.
Litt hjelp?
Denne åren virker mye renere enn den vi fant i Cids gruve.
Kanskje du burde ekstrahere så mye ipsium du kan.
Stoler du på at jeg klarer det?
Jeg vet at du klarer oppgaven.
Ta de tomme beholderne fra bagen min.
Hvor mange er igjen?
Dette er den siste.
- Tech! - Hold fast!
Omega!
Hva er det, Hunter?
Tech, svar.
Omega, hører du meg?
Noe er galt.
Tech, Omega, hører dere meg?
Mottatt.
Vi tok en uforutsett omvei, men vi er i live.
Hvor er dere?
Godt spørsmål. Vent.
Tech. Se.
Det er en passasje like bak denne veggen.
Vi kan bruke ipsiumet du gravde ut til å nå den.
Hunter, vi fant en alternativ utvei, men dere må hente utstyret vårt.
Fant det.
Greit, Tech. Vi har utstyret og ipsiumet.
Greit. Nå må dere klatre forsiktig ned den smale sprekken
og ned i akvedukten under.
Dere når oss når strømmen kaster dere utfor fossen.
Men dere må ikke utsette mineral- beholderne for noe, for da dør dere.
Du tuller med meg.
Bli der. Vi er på vei.
Jeg hater denne planeten.
Vi er ute av denne hulen så snart de kommer med mineralet.
Men vi har ikke marauderen eller en måte å komme oss bort fra denne planeten,
og vi kan ikke kontakte Echo og be om hjelp.
Vi trenger ikke hjelp. Vi finner en løsning, slik vi alltid gjør.
Alt forandrer seg, og du bryr deg ikke engang.
Jeg vet ikke helt hvorfor jeg burde bry meg om forandring.
Det er en fundamental del av livet.
Echo dro. Hvorfor plager det ikke deg?
Jeg er klar over at du savner ham, men vi må tilpasse oss og gå videre.
Det er det soldater gjør.
Vi er mer enn det. Vi er en familie.
Er ikke vi?
Vel... jo. Klart vi er det.
Så hvorfor oppfører du deg ikke slik?
Echo valgte en annen vei. Det gjorde Crosshair også.
Jeg må respektere avgjørelsene deres.
Selv om det kan være vanskelig å forstå, må vi gå videre.
Jeg bearbeider øyeblikk og tanker annerledes,
men det betyr ikke at jeg føler noe mindre enn deg.
Ser du? Det var ikke så ille.
Hvorfor får han sprenge?
Om skuddet ikke er presist, vil det forårsake en ny kollaps.
Det er romhavnen,
men det virker ikke som det er mye aktivitet der.
Det bør være noe mat der, for jeg er lei av rasjoner.
La oss sjekke det ut.
Hvor er alle sammen?
Den er forlatt.
Ser ut som den har vært det en stund.
Vi kom helt hit for ingenting!
Ikke ingenting.
Jeg kan sende ut en fjernoverføring med den antennen.
Kan ikke det, karer. Jeg er opptatt for øyeblikket.
Dere må finne ut av det selv.
Cid, du sendte oss på dette oppdraget.
Jeg ba dere ikke om å la skipet deres bli stjålet, hva?
Cid, du må hjelpe oss.
Slik vi hjalp deg å gjenvinne kontrollen over salongen din fra Roland Durand
og da vi fjernet din store gjeld til Millegi...
Jeg ba ikke om en oppsummering, brillegutt.
Greit. Gi meg noen dager, så skal jeg se hva jeg kan gjøre.
Vi har ikke nok rasjoner til noen...
Hva gjør vi nå?
Vi finner ut av det, slik vi alltid gjør.
KORSVEIEN
Tekst: Magne Hovden