STAR WARS: DEN GÆRNE GJENGEN
Begravd
Jeg elsker en bra skraphaug.
Vi vil finne en reservekompressor her.
Blant andre ting.
Det har du rett i.
Ja!
Fikk tak i kompressoren. Fant du noe bra?
Sjekk dette.
Ja.
Så kjente jeg plutselig tentaklene rundt bena mine,
de dro meg ned i dypet.
Jeg hadde ikke annet valg enn å bekjempe den.
Med bare nevene.
Historien endres hver gang hun forteller den.
Etter å ha beseiret skapningen, svømte jeg til en korallgrotte.
Vet dere hva jeg fant?
Hva fant du?
- Hva var det der? - Spytt ut!
Bare den store perlen fra Novak.
De to tror på alt.
Oppdraget utført! Én kompressor, som forespurt.
Bra jobbet, Wrecker.
Det er ikke alt vi fant.
Men dette utvalget kunne ha blitt igjen på skraphaugen.
Ro ned, lynet. La eksperten ta en kikk.
Det er en manifoldregulator. Og den er ødelagt.
Takk, klone Åpenbar.
Vent.
Dette ser ut som koordinater.
Koordinater?
Mel, se på dette.
Jeg hadde rett. Dette er et kompass.
Fra lenge før vår tid.
Disse koordinatene er i Kaldar Trinary-systemet.
Jeg har ingen informasjon om det systemet.
Fordi de beste skattene vanligvis ikke finnes på kart.
Er det skatter der?
Uten tvil.
Dette kompasset er et sjeldent funn. Du har et godt øye.
La oss dra og sjekke det ut. Dere hørte Phee.
Hun sier mange ting.
Jeg kan dra alene og ta byttet selv.
Eller så drar vi sammen og deler 50-50.
Vær så snill, Hunter. Hva om det virkelig er skatter der?
Ja. Vi har ingen oppdrag.
Det kunne vært gøy.
Sist vi dro for å finne skatter, gikk det ikke som planlagt.
Dere jobbet ikke med en proff da.
Hva sier dere?
Hvor mange ukjente planeter har du vært på?
Utallige.
Derfor trenger jeg Mel til å holde styr på alle legendene
jeg har funnet de siste årene.
Det er en skattejegers liv.
Mener du ikke "pirat"?
Jeg foretrekker "frigjører av fortidens underverk".
Vil du høre om da jeg fant Zakata Par-sverdet?
Ja, det vil jeg!
Det er en spennende historie, spenn deg fast.
Jeg finner ingen tegn til sivilisasjon.
Noe som gir mening,
siden dette landet ser ut til å ha blitt ødelagt og forlatt ubeboelig.
Hvem ville gjemt skatter her?
Hva var det?
Kompasset aktiverte seg.
Det sier at vi skal dra sørover.
Kom igjen!
Hun har rett innstilling.
Vent!
Det er en blindvei.
Kanskje vi skal gå rundt fjellet?
Eller så sier det at vi skal gå inni.
Storegutt, hjelp meg å flytte denne.
Se! Det er en hemmelig inngang.
Det er en hemmelig inngang.
Hunter, disse markeringene må være tusen år.
Mye eldre.
Om jeg har rett, som jeg alltid har,
står vi i inngangen til Skara Nal.
Til hva?
Hver eneste pirat har hørt legenden om Skara Nal.
Det går tilbake til de eldste.
Mener du jediene?
Nei. Eldre.
Hvilken skatt er der inne?
Fjellets hjerte.
Og vi skal frigjøre det.
Hvordan komme oss inn?
Det er et mønster.
Vi må sette symbolene i riktig rekkefølge.
Litt hjelp hadde vært fint.
Det høres ikke bra ut.
Feller. Nå blir det interessant.
Du har fått oss fanget her inne.
Slapp av. Det er alltid en vei ut.
Vi må bare finne den. En del av puslespillet.
Vent! Vi bruker feil symboler!
Hva ser du?
Noen av symbolene gløder.
Her. Legg kompasset på lanternen min.
Mel, noter koordinatene og vent her.
Kom igjen. På tide å utforske.
Ser ut som vi skal gjøre dette.
Interessen min er vekket.
Hva er egentlig Fjellets hjerte?
En sjelden krystallstein.
Noen sier den har eldgamle krefter,
noe som gjør den ufattelig mye verdt.
Jeg har kjørt en preanalyse av mineralene i de steinplatene.
De er eldre enn Republikken.
Phee er kanskje inne på noe.
Hei, tøffinger. Vil dere få opp farten?
Hunter?
Den sikler på meg!
Echo, Tech, Wrecker, er dere ok?
Vi er ok, men det er for mye løsmasser. Vi kommer oss ikke gjennom.
Målingene er ikke like tydelige, men jeg kan spore posisjonen deres.
Det er mindre sidetunneler overalt.
Vi finner en vei og møter dere i andre enden.
Bra. Da fortsetter vi å lete etter skatten.
Hva? Det er derfor vi er her.
Det går bra med dem. Kom igjen.
Formuen venter.
Vi må fortsette.
Vent.
Dette er for lett.
Se, flere markeringer.
Vent!
Hunter!
Jeg tror vi må finne en måte å gå over taket på.
Akkurat det jeg tenkte.
Du bare tar dette som det kommer.
Det er litt av moroa.
Slapp av, Bandana. Du er i gode hender.
Vi har nesten dødd tre ganger allerede.
Dette minner meg om da jeg sporet opp Belmont-diademet...
Jeg bryr meg ikke.
Noen er irritabel.
Jeg er bare interessert i å få oss trygt ut herfra.
Det passer.
Klart.
Kompasset.
Jeg får det ikke løst.
Det har tjent sin mening.
Skara Nal har tatt det tilbake.
Må vi navigere gjennom denne dødsfellen uten det?
Bra at dere har meg.
Hvor mye lenger?
Uvisst. Noe lenger fremme forstyrrer målingene mine.
Hunter, svar.
Radioene virker ikke.
Hørte dere det? Det er den tingen.
Det er i hodet ditt, Wrecker.
Hvorfor tok det så lang tid?
Phee tror vi nærmer oss skatten.
Hvilken type gåte er dette?
Ikke overtenk, brune øyne.
Noen ganger er en dør...
...bare en dør.
Der. Fjellets hjerte.
Løp!
Jeg mistenker at dette ikke er et skattekammer.
Hva er det?
Godt spørsmål.
Det sendte nettopp ut en massiv energibølge.
Hva enn vi står inni er høyst destruktivt!
Hvordan skrur vi det av?
Om å fjerne Fjellets hjerte aktiverte det,
må vi kanskje returnere det til plassen sin for å deaktivere.
Vet dere hvor mye det er verdt? Det er det vi kom for!
Kan dere ikke finne en avknapp eller noe?
Skipet vårt er der ute.
Om den tingen ødelegger det, blir vi fanget på denne planeten!
Greit. Men dere skylder meg.
Ta dere av det! Jeg henter steinen.
- Steike. - Kom an. Er ikke trygge ennå.
Skyt vinduet!
Tech, gjør noe!
Jeg prøver, men ingenting fungerer!
Tech, steinen!
Hold fast i noe!
Nå er det null av to når det gjelder skattejakt,
selv med en proff.
Vi fant Fjellets hjerte.
Legenden var ekte.
Det er rett innstilling.
Nå kan i alle fall ingen aktivere den tingen igjen.
Så det du sier er at det var bra vi ble med likevel?
Leit med Mel.
Dette skjer hele tiden.
Derfor holder jeg Mels minne lagret i mitt skips databank.
Jeg får henne gjenoppbygd før vi drar til Vadnay.
Hva er på Vadnay?
Jeg har en ledetråd om et visst beger. Veldig eldgammelt.
Virkelig?
Ifølge legenden tilhørte begeret en gang Elweys-kongedømmet,
ble borte for over tusen år siden.
Jøss. Elweys-kongedømmet.
BEGRAVD
Tekst: Magne Hovden