Tidligere i Star Trek: Picard...
Jeg tager styringen i en periode.
Nej, vent. Jeg har kontrollen.
Ikke længere.
En Borg-dronning løs i Los Angeles.
Hun er ikke Borg-dronningen. Hold op med at sige det.
Nanosonderne formerer sig. Dronningen bliver stærkere. Mindre Jurati.
Vi er vidner til en ny dronnings fødsel.
Vi skulle redde fremtiden, men vi kan have dødsdømt den.
- Mit livsværk. - Du skræmmer mig.
Jeg lod mig selv tro, det var dig.
Du ville overleve.
Hvorfor husker jeg ikke det her?
Eller nogle af de her?
Den her bliver den sidste.
Jeg vil gøre alt for at sikre, at hun overlever.
Kore.
Hvad har du gjort, far?
Han siger, det handler om mig, men det er ham dybt magtpåliggende.
Det var uventet.
Du kan umuligt ville have mig til at påkalde en Q.
Det... virkede ikke.
Vi har lukket.
Én drink, så smutter jeg. Kom nu.
Vi kunne alle bruge lidt ekstra til alt det ordinære.
- Hvad er det her? - Politiet.
I to følger med mig.
Endelig.
De hedder Wells, ikke sandt?
Bare rolig. Det er bare en samtale.
Jeg bryder mig ikke om ordet "forhør".
Godt, lad os så se...
Første spørgsmål: Er du en livsform fra rummet?
Jeg kan i sandhed sige... Det er jeg ikke.
Hvad skriver du?
Du griner, så jeg noterer, at din art har humor.
Dette er absurd.
Vi har samarbejdet, og nu vil vi gerne have lov at gå.
I kan gå, når I har fortalt om jeres planer
om at sabotere Europa-missionen.
Og der har vi det.
Han er bindegal.
Det her er meget uofficielt.
Vi sidder i en kælder med en masse ødelagte arkivskabe.
Det kamera er ikke sluttet til.
Du har ret.
Det er meget uofficielt.
Ingen ved, at I befinder jer
her i kælderen under et FBI-kontor.
Og ting har det med at forsvinde hernede.
Håb, drømme...
...og fra og med i dag: rumvæsner.
BYGGER PÅ STAR TREK: THE NEXT GENERATION SKABT AF GENE RODDENBERRY
Vi sporede Jurati til en snusket bar.
- Jeg kommer til jer. - - - Nej!
Nej, bliv på La Sirena.
- Er du vanvittig? - Ricardo!
Der er en Borg-dronning løs i LA.
Tror du ikke, jeg ved, det er skidt?
Det er år 2024.
Folk har svært ved svingdøre. De kan ikke klare en Borg-dronning.
Hun er mere end en Borg-dronning. Agnes er derinde.
Måske.
Du må finkæmme alle systemer
og sikre dig, at hun ikke borgificerede noget andet.
Og finde en måde at holde hendes majestæt fanget på. Slut.
Unormale livstegn, men de er for langt væk til at lokalisere.
Så hun kan være hvor som helst inden for 15 husblokke?
Det er ikke godt nok.
Du må tænke som en Borg.
Uden kranieimplantat, ingen Borgnærhedsmåler.
- Jeg kan ikke spore hende. - Jeg mente analogt.
Du er hende, på fri fod og med ben.
Hvad gør du?
Det ved jeg ikke, Raffi. Jeg er ikke Borg.
Men du er Seven.
Og hvem er det helt præcis i dine øjne?
Ved du hvad? Glem det.
- Må jeg spørge om vinduet? - Er du panser?
Vil du ikke tale med politiet?
Jeg har set, hvordan de håndterer tosser. Ikke blidt.
Derfor vil jeg finde hende først. Hun er ikke rask.
Det siger du ikke.
Hun er min søster.
Vi prøver at få hende indlagt. Hvis du kan hjælpe...
Hun gik sammen med en fyr. Stor, rødt skæg.
Hvilken vej?
- Hun gik den vej, rundt om hjørnet. - Tak.
Er det analogt nok?
Tro mig, vi vil meget gerne se raketten blive opsendt sikkert i morgen.
Jeg har en veninde i kommunen,
der sender mig en e-mail, når der dukker noget underligt op på kameraerne.
Såsom når nogen pludselig materialiserer sig på gaden.
Vi smed billedet ind i databasen og... bang!
En af de seks kendte ubudne gæster til Europa-gallafesten.
Alt taget i betragtning tænker jeg:
"Hvorfor skulle rumvæsner trænge ind ved en gallafest for en rummission?"
Du virker ikke som en fyr, de sender ind for at knække terrorister.
Du udstråler ikke ligefrem "FBI's bedste forhørsleder".
Er der en anden, der har sendt dig herned?
Sig mig, agent Wells...
Hvorfor er du den rette mand til jobbet?
Tænk på mig som en god, gammeldags, ærekær offentlig ansat.
Arbejder meget. Sover ikke.
Kommer på arbejde i krøllet tøj med en enorm kaffekop.
Jeg er bartender. Jeg har set folk som dig før.
Det her er personligt.
Det er noget af et blåt mærke på Deres hånd.
Det ligner mærket fra et drop.
Jeg var dehydreret.
Jeg er trods alt bare et menneske.
Det er De i hvert fald.
Tak, folkens. Det var alt for nu.
Hvis han mener, vi er ude på at sabotere Europa-missionen,
har Q ikke noget behov for at forhindre Renée i at gå ombord.
Så dropper myndighederne hele opsendelsen.
Så har vi ødelagt fremtiden helt på egen hånd.
Frustrationen overvældede mig.
Nu ved jeg...
...at den her bliver den sidste.
Jeg må derind.
Aspectus, ekstrapoler 2D-video til 3D-omgivelser.
Hvad er det, du skjuler, far?
Vær tålmodig, lille skat.
Hvem fanden er du?
En ven, en pyroman, et simulacrum,
et levende program plantet her, da jeg hackede din fars system.
Jeg har ventet på din ankomst i netop dette øjeblik.
Du er så tæt på de svar, du søger.
Jeg beklager, de andre ikke overlevede.
Du var vist den stærkeste af jer.
Det er en menneskelig genmasse.
Hvad var han... Jeg...
Er jeg... Er jeg et eksperiment?
Han skabte dig og låste dig inde i et fængsel.
Jeg sender dig nøglen.
Har du modet til at bruge den?
LEVERING I LUFTSLUSE
Levering mulig i sikker luftsluse.
FRIHED
Folk er nemme at narre, når de stoler på én.
Jeg vidste nøjagtig, hvad jeg skulle sige til ham.
Ikke så sært, jeg er præsident.
Pis.
Det betyder ikke, at Jurati ikke er derinde og prøver at kæmpe imod.
I så fald er hun ved at tabe.
Der er intet, jeg ville have.
Var jeg hende, var der intet, bortset fra...
...den forbindelse.
Hvis man har oplevet den, er det svært at tænke på andet end at genvinde den.
Det er fint, Fint. Bare... Bare fortsæt.
Hun har ikke kunnet assimilere. Det ville vi vide.
Hun kan ikke få, hvad hun vil have,
så derfor prøvede hun at genskabe forbindelsen en-til-en.
Hvorfor slå ham ihjel?
Fordi det ikke virkede.
Hun følte ikke noget en-til-en. Det var ikke nok.
Hun blev frustreret. Vred.
Lod det gå ud over det, der ikke kunne tilfredsstille hende.
Hold da op. Det er utrolig præcist...
Gider du holde op?
Det er ikke imponerende, at jeg kan tilgå hende.
Vær lidt mindre glad for, at jeg er defekt.
Nu prøver jeg ikke at tage det personligt...
Du manipulerer.
Alle skal være, som Raffi vil have.
Du tror ikke, vi kan se det, men det kan vi.
Det her er sikkert hans telefon.
Hvad er der i mobilbatterier?
Her.
Lithiumioner.
Det er et stabiliserende metal.
Gode til energilagring...
Er du okay?
Når man bliver assimileret, får man indsprøjtninger med stabiliserende metal,
så ens krop kan klare nanosonder.
Jeg kan stadig huske lugten. Jeg var seks år.
Jeg kan smage det. Nu.
Hvis vi ikke kan inddæmme hende, er vi så nødt til at dræbe Jurati?
Jurati!
Stop, Agnes!
Nej! Nej!
En besættelse er kun en besættelse, indtil den giver pote.
Så bliver den til flid.
Undskyld. Hvad?
Mærket fra droppet.
Du tog jo ikke på hospitalet.
Så jeg tænkte: "Klinik. Klinik? Hvor har jeg hørt det for nylig?"
Ved du, hvem der ellers tog på klinik?
Din makker.
Han blev anholdt af Homeland Security.
Han kom også med denne... helt uskyldige udtalelse.
Gider du læse den højt?
"Jeg er fanget i en særligt primitiv fortid,
hvor jeg prøver at korrigere tidslinjen med en gruppe udstødte,
blandt andet en kybernetisk dronning,
som vist kun er med
for at udrydde hele menneskeheden med sin gamle forbundsfælle...
En sur, gammel admiral, der, hvis jeg ikke tager fejl,
nu er en robot af kød og blod."
Han er tydeligvis blevet udsat for barbariske forhørsmetoder.
Lige et par ting.
"At udrydde menneskeheden"?
Lad os tale om det igen.
Og... jeg fik gennemsøgt den omtalte klinik.
Hvor længe går der,
før mine folk finder ud af, at teknologien ikke er fra Jorden?
Vil De følge med min kollega ned ad gangen, frue?
Så koncentrerer jeg mig om Deres onkel.
Rummand Sonic kalder planet Mars.
I kan stikke af, men ikke gemme jer.
Affyr missiler!
Hov, nej.
Er du sikker på, det er okay?
Han kan ikke ødelægge noget.
Skibet er under diagnose en time endnu,
mens vi leder efter skjulte Borg-programmer.
Er I sultne?
- Hvad som helst. - Hvad som helst?
- Fire kager! - Ricardo.
Hvordan er jeres liv sammen?
Kaotisk.
Det skal nok gøre ham mærkelig på mange forskellige måder.
Jeg arbejder så meget,
så når jeg kommer hjem, lader jeg ham bare se tv i sengen.
Han er en tosse.
Han elsker madlavningsprogrammer.
Jeg fik en anden opvækst.
Med grænser.
Reserveret.
Ikke perfekt, men heller ikke værst.
Han er en niårig, der er vild med planter. Du er...
Du klarer det rigtig godt.
Hvad med dig?
Jeg får dig aldrig at se igen.
Jeg vil gerne have mere at mindes
end alle de gange, jeg reddede dig.
Jeg mener nu, vi reddede hinanden.
Vi lod, som om vi var gift...
Hov, hov, kvinde...
...og som om vi altid var sammen,
men nu føles det pludselig som et partnerskab i et firma.
Vi taler, men vi taler ikke sammen.
Så sidder vi fast. Bogstaveligt talt.
Vi kører hjem til familien til jul, og bilen bryder sammen.
Vi må overnatte på et usselt motel.
Vi går på bar og hænger ud...
for første gang i lang tid.
Jeg har overvejet at have en affære med...
...min ven fra arbejdet.
Forsøger du at være romantisk?
På den her bar fortæller du mig noget om dig selv.
Jeg har kendt dig i ti år, men det... Det giver mig tårer i øjnene.
Det vidste jeg ikke.
Det er det, du skal fortælle mig nu, før du flyver din vej.
En dyb, fundamental sandhed, som det i et andet liv
tog mig ti år at finde ud af.
Det...
I det øjeblik, jeg faldt for dig, var jeg...
Mor?
Jeg har ondt i maven.
Din skyld.
Detaljer!
Hvad er jeres intentioner angående Europa-missionen?
Ingen, kan jeg forsikre dig om.
Jeg er ikke naiv.
Jeg ved, du er klogere end mig.
I fandt Jorden, I taler sproget.
I er tydeligvis meget længere fremme.
Men hør lige her: Alle har smertereceptorer.
Jeres rumteknologi?
Oplysningerne er arkiveret. Andre ved det nu.
Denne samtale er din bedste chance.
Når cheferne ankommer, får de svar på en anden måde.
De skærer dig i småstykker og lægger dig i et mikroskop,
og så bliver din eksistens slettet og forvandles til et rygte.
De er på vej.
Og for dem er du ikke andet end en gris i en glaskrukke.
Denne vej, hr.
Dig?
Påkaldte du mig?
Du må være Q.
Det var du længe om.
Du er det mangecellede, skinhellige,
ævlende fruentimmer kendt som Guinan.
Nå ja, det er jo det 21. århundrede.
Vi har ikke mødt hinanden endnu.
Jeg troede ikke, påkaldelsen virkede.
"Påkaldelsen"?
Påkaldelsen er et helligt ritual.
Ikke småsnak, hvor I tobenede
udveksler kvalmende detaljer om jeres ynkelige liv.
Da ritualet gik i stå, følte jeg noget.
Tomhed og frygt.
Jeg troede, det var mig, men det var det ikke.
Jeg kan mærke det fra dig.
Du er døende.
Endnu en egenskab ved din art, jeg afskyr.
Empati.
Jeg vidste, I kunne dræbe hinanden, men er I ikke ellers...
Udødelige?
Det troede jeg.
Men nu, for første gang,
skuer jeg ud mod tidens horisont og ser mørke.
Tror du, jeg er døende?
Jeg foretrækker at tro, at jeg står på tærsklen til det ukendte.
Da jeg mærkede det første gang, tænkte jeg: "Det er godt. Det er nyt."
Et uendeligt liv har trods alt sine ulemper.
Jeg beredte mig selv på at blive omsluttet af meningsfuldhedens varme skær.
Men det øjeblik er ikke oprundet endnu.
Ikke engang et lysglimt.
Døende stjerner brænder klarere, mens de hvirvler mod deres endeligt.
Jeg lader derimod til bare at være ved at forsvinde...
...og blive til ingenting.
Hvorfor tror du, jeg var så længe om det?
Det er derfor, du gik herind i dag.
Og derfor, du gør brug af mennesker?
Kan du se det?
Jeg prøver at udslette dig lige nu.
Det, du gør mod Picard.
Er det sådan, du håber at finde en mening med dit liv?
Nu har jeg et livsforløb.
Kan én handling sone et helt liv?
Hvorfor føre ham til fortiden?
Jeg har ikke ført ham til fortiden. Det gjorde han selv.
Der er mange typer tidsrejser.
Men han er fanget i en fælde her.
Fælden er ligegyldig!
Det er flugten, der tæller.
Vi ses, når vi ses, beklageligvis.
Mennesker.
De er alle fanget i fortiden.
Hej.
I går...
Var al din snak om at helbrede mig løgn?
For uanset hvad ville jeg aldrig komme til at forlade dette hus, vel?
Ligesom Persefone, Persefassa,
Despoina, Proserpina.
Ligesom Kore.
Forskellige navne for den samme pige.
Zeus' datter.
Gudernes far.
Min skaber.
Forklar Deres eksperiment, doktor Soong.
Teknisk set...
...blev du skabt ved overførsel af somatiske cellekerner
og dyrket i et patentbeskyttet medie.
Hvor mange før mig?
Det første dusin levede kun i få timer.
De næste par stykker i nogle dage.
Din forgænger overlevede næsten til sin fireårs-fødselsdag.
Og så kom du.
Jeg gjorde alt.
Ofrede alt for dig.
Du burde have været død, før du blev seks år.
Men da du ikke gjorde, da du levede videre trods defekter,
trivedes,
kunne jeg ikke lade være med at håbe.
Og med håbet kom succesen.
Se bare på dig.
"Succesen"?
Ikke kærligheden?
Selvfølgelig elsker jeg dig.
Hold op! Nej, du gør ej! Du elsker dit arbejde.
Du fortalte historier om en mor!
Det gjorde dig glad.
Det var ikke virkeligt!
"Virkeligt"?
Virkeligheden er noget, tåber opbygger,
fordi de ikke kan fungere uden begrænsninger.
Virkeligt.
Enhver kan formere sig.
Du eksisterer, fordi jeg ville det.
Selvfølgelig... Selvfølgelig elsker jeg mit arbejde.
Det betyder ikke, at jeg ikke elsker dig.
Nu skal du skue indad, far.
Hvis jeg forlader huset nu, hvad er du så bange for at miste?
Mig eller dit eftermæle?
Stop, Kore! Du...
Græsset føles rart.
Frihed...
...fra dig.
Du kan ikke bare forlade mig.
Du eksisterer ikke uden mig.
Hvis du følger efter mig, ringer jeg til politiet.
Måske er det dig, der ikke eksisterer uden mig.
- Raffi, lad mig se din hals. - Nej, jeg har det fint. Kom nu.
Hun... Hun løb den vej.
Jeg... har det næsten fint. Jeg er bare...
Hun kunne let have dræbt mig.
Det ved jeg.
Borgerne viser ikke nåde.
Nej.
Men det gør Jurati.
Hun er stadig derinde et sted.
Og hun reddede dit liv.
Hvad gør vi nu?
Hun kickstartede sine endorfiner. Åd en masse batterier.
Hun bruger metallet i sin krop til at lave primitive nanosonder,
- så hun kan assimilere. - Og derefter?
Det ved jeg ikke. Urene metaller giver uren assimilering.
Det er et middel til at føre en kortsigtet plan ud i livet.
- Planer kræver ressourcer. - Ja.
Hvordan finder hun, hvad hun skal bruge?
Hun har ingen apparater. Det havde vi opdaget.
Medmindre det ikke er vores apparater.
Måske brugte hun fyrens mobiltelefon.
Kan vi starte batteriet med håndterminalen?
Da du sagde, jeg manipulerer med folk...
- Undskyld. Jeg... - Det gør jeg.
Det gør jeg.
Det er en modsætning, at du har brug for, at Seven bliver på Jorden
og fikser hendes skib, så hun kan tage af sted.
Jeg vil ikke sige "har brug for".
Du gør det for at virke mindre trængende,
men det er faktisk ret gennemskueligt.
Okay, gider du lige?
Det her burde være en lektion i vedligeholdelse af deflektorskjold.
Så du ikke dumper i grundlæggende taktisk ingeniørkunst.
Du skal have det kursus, hvis du vil med i sikkerhedsprogrammet.
Jeg ville ikke blive en god sikkerhedsofficer.
Jeg foretrækker et mere ligefremt erhverv.
Der er ære i sandhed.
Nå ja. Det er sandt.
"Vælg at leve."
Dig og din ære.
Find på noget nyt.
Du underminerer alt ægte med din nihilistiske
og afværgende humor. Find på noget nyt.
Okay, du er ved at blive god til at svare igen.
Bare rolig, vi tager os af alle dine kurser.
Zani har kontaktet mig. De skal bruge mig på Vashti.
Jeg kan vente et år med at gå ind i Stjerneflåden.
Det vil bringe mig ære at gøre min pligt over for Qowat Milat.
Det er...
Hold da op.
Jeg troede, du ville følge i mine fodspor.
Vi havde en plan.
Vashti er... Det er... Det er ikke rigtig dig mere. Er det vel?
Det er ikke lige den unge mand, jeg ser her.
Men ved du hvad?
Hvis det er det, du gerne vil.
Jeg er sikker på, det nok skal gå. Ikke?
Jeg ved det ikke.
Hallo. Det er dit liv.
Jeg fik Elnor til at blive på Akademiet.
Jeg ville ikke også miste ham.
Han blev... For min skyld.
Og så døde han i mine arme.
Raff...
Søgehistorik.
Hvad kan hun lede efter der?
Hvad hun har brug for.
Jeg går ikke ud fra, det bliver nødvendigt at belære dig om håbløsheden i modstand?
Drømmer jeg?
Eller er det et mareridt?
Det afhænger i sidste ende af dig.
Hvorfor var du til gallafesten?
Opsendelsen sker om 19 timer.
Hvis du ikke giver mig noget, ringer jeg til kontrolrummet...
Picard.
Alle mennesker er fanget i fortiden.
Fanget.
Alle mennesker er fanget i fortiden.
Fanget i fortiden.
Hvad fanden foregår der her?
Fanget i fortiden.
Jeg kan godt genkende en mand, der er hjemsøgt.
De ting, vi klynger os til.
De følelsesmæssige granatsplinter,
der driver os hele livet.
Hvad er det for dig?
Hvad er dit øjeblik?
Hvad betyder jeg for dig?
Måske en udveksling...
...af sandheder.
Du...
Du er den ting, jeg har ventet hele livet på at stå over for.
Tingen i natten.
Du er uhyret i mørket.
Maggie!
Maggie! Kom så, vovse!
Ma...
Han greb fat i mig.
Hans hånd ville trække mine øjeæbler ud.
Hans fingre trængte ind i...
Gennem min hud, og så...
Jeg ved det ikke. De forsvandt.
Ligesom dig.
Fra da af vidste jeg, jeg ikke ville kunne leve som andre mennesker.
For hvis de var der dengang, ville de vende tilbage.
Og nu er du her.
Vis mig, hvad han gjorde med sin hånd.
Hans hånd? Han... Han ville ikke give slip.
Som om han skubbede den ind i mit hoved.
Er du sikker på, at det ikke var sådan her?
Han var ikke et uhyre.
Han var vulcaner.
Og han prøvede ikke på at dræbe dig.
Han forsøgte en sindssammensmeltning.
Han forsøgte på at slette mindet, så du ikke ville blive hjemsøgt på denne måde.
Men det slog tydeligvis fejl.
Og lad os så høre min sandhed.
Jeg er et menneske.
Men jeg er fra fremtiden.
Det 25. århundrede for at være nøjagtig.
Jeg er her for at redde Jorden.
For at redde hele galaksen, faktisk.
Men det ser ud til, at jeg har brug for din hjælp.
Teleportør genstarter program.
Hvad er der galt?
Fejl. Teleportør offline.
Har jeg ødelagt den?
Nej, nej. Det var en anden.
Lad os finde din mor.
Gå bare, jeg kommer straks.
Rios til Raffi.
Vi har store problemer.
Stadig ingen Picard?
Q snakkede om dig, men han snakkede om jer alle sammen.
Det er det, der er særligt ved mennesker.
Ja.
Vi er ude af stand til at undslippe fortiden.
Tværtimod.
Når noget i jer er ødelagt, forbliver det hos jer.
I lever i fortiden, indtil I kan gøre op med den,
selv hvis det er smertefuldt.
I tager det hårde slid, fordi I gerne vil udvikle jer.
Jeg havde næsten glemt, hvor enestående det er i galaksen.
Har du nogen anelse om, hvad Q mente,
da han sagde, at det handlede om flugten, ikke fælden?
Som sagt virkede han vanvittig.
Og døende.
Hvor længe til opsendelsen?
Jeg er sensitiv over for rum-tid-kontinuummet.
Jeg er ikke et ur.
Hele mit liv er bygget omkring mit job.
Men jeg vidste, jeg en dag ville blive fyret.
Er du blevet fyret? Hvorfor?
Manden, der råbte "rumvæsen" og endnu en gang tog fejl.
Men blev oplysningerne ikke arkiveret?
Jeg løj.
Hvis jeg gav dem beviser,
ville de fjerne mig og sende jer til et militæranlæg.
Jeg ville bevise det.
Det troede jeg i hvert fald.
Det er da spild af liv.
Måske ikke.
Min art tror på, at ting følger en rytme.
At vores skæbner splittes og samles,
og at tiden ikke er, hvad vi tror, den er.
Visse øjeblikke er forudbestemte, selvom prisen er høj.
Måske var du nødt til at være den dreng...
Så jeg kunne være manden her, der nu lader jer slippe?
Muligvis.
I bør nok se at komme væk.
Jeg troede aldrig, jeg skulle sige det, men jeg...
...glæder mig virkelig til at møde dig.
Jeres primitive satellitter er frygtelig langsomme.
Hvad er det, du vil have?
En hurtigere satellit.
Du er ret berømt der, hvor jeg kommer fra,
men dit potentiale vakler.
Hvem har mere at vinde eller tabe lige nu end Adam Soong?
Jeg har ikke mere at miste.
Kun et eftermæle.
De tog alting.
Det kommer du dig over.
Du står lige nu ved en korsvej. To mulige fremtider.
Den ene fører til, at du redder menneskeheden fra udslettelse.
De vil kalde dig "fremtidens far".
Dine statuer vil pryde hovedstæder.
Eller også dør du alene,
uden hæder.
Glemt i en pøl af dit eget spiritus-bræk.
Hvordan garanterer jeg den anden vej?
Enten går Renée Picard ombord i et rumskib
og opdager noget, der gør dit arbejde forældet, eller også gør hun ikke.
Hvis hun ikke gør, har jeg set resultatet.
Jorden i din tid befinder sig i et miljømæssigt frit fald.
De retter sig mod dig.
Hvis bare du får muligheden.
Du mister en datter, men bliver gudfar for en hel verden.
Nogen moralske skrupler, jeg bør kende til?
Jeg kan få os ind i kontrolrummet.
Én ting ad gangen.
En mand vil stå i vejen for dig, som han gør for mig.
Picard?
Meget fint.
Her er aftalen.
For fanden, Picard. Hvor har du været?
Lige meget.
Rio siger, teleportøren er blokeret.
Koden er lavet af Borgerne.
Jurati?
Jeg kan få dig ansigt til ansigt med ham på få minutter.
Jeg kan også skaffe passende midler til at skaffe ham af vejen.
Hun er hos Soong.
Vi ved, hvor hun vil hen.
Der kan kun være én grund til, at Jurati vil overtage teleportøren.
Hvad vil du have mig til?
Dine optegnelser viser, at du har adgang til råmaterialer, jeg har brug for.
Når jeg har skibet, kan du få dit eftermæle.
Dronningen kommer for at tage La Sirena.
Hun vil have et forspring på 400 år med at assimilere galaksen.
Vi må forsvare det skib, hvis vi nogensinde skal nå hjem.
Vi bruger Tallinns teleportør. Kom så.
Held og lykke.
I lige måde, min ven.
Hun er klar til at assimilere. Tro mig.
Hvis hun kommer for at tage skibet, kommer hun ikke alene.
Tak, hr. general.
De ser ganske tilstrækkelige ud.
Spearhead Operations.
De er alle tidligere elitesoldater. De bedste af de bedste.
Har nogen af jer tænkt sig at fortælle, hvad fanden I vil med os?
Bare rolig. Det stikker kun et kort øjeblik.
Hvem har lyst til at føje lidt af deres biologiske
og teknologiske særpræg til vores eget?
ORIGINALT STAR TREK-TEMA AF ALEXANDER COURAGE
Tekster af: Søren B. Lykke