בפרקים הקודמים...
את זקוקה לי, אגנס.
איך תשרדי בלעדיי?
אני חושבת שאנווט את הספינה למשך זמן מה.
חכי. אני בשליטה.
לא עוד.
אתה מסתובב עם החיוך הגדול והטיפשי הזה
מאז שהיית במעצר עם הרופאה ההיא.
אם תצטרך משהו...
ידעת שהיא בנתה את כל המרפאה מן המסד עד הטפחות?
ריוס, אל תחשוב על זה אפילו.
את מזכירה לי קצת את אימא שלי.
גם היא אהבה את הכוכבים.
וגם היא התמודדה עם קשיים.
למה יש לי תחושה שאני מכירה אותך?
אלוהים.
יש לו דופק. -צריך לקחת אותו לבי"ח.
אני מכיר מישהי.
תתרחקו!
מצבו יציב, אבל הוא לא מגיב.
הכול תקין. אני לא יודעת למה הוא לא מתעורר.
כל הסינפסות שלו פעילות.
פעילות המוח אמורה להיות מינימלית בזמן תרדמת.
הוא תקוע שם בפנים.
אני יכולה להיכנס פנימה בעזרת המיירט הנוירו-אופטי שלי.
ברגע שאשיג גישה למוח שלו,
אוכל לפרוץ לתוך הזיכרון או המחשבה שהוא התקבע עליהם.
אם לא נגן על רנה, לא נקבל את העתיד שלנו חזרה.
ואנחנו צריכים שפיקארד יתעורר כדי לעשות את זה.
הריבון האמיתי של הטבע.
מעניקה חיים.
מאפשרת חיים.
ועם זאת, אנחנו יודעים שיום אחד היא תבלע את כולנו.
שנחזור לענייננו?
כן. נחזור, טוב? כן.
אז תסלח לי, אני מגיע לשמים לעיתים נדירות.
איפה היינו?
חלקת איתי, אני חושב.
יש לך פחד מחללים סגורים, זה הדבר האחרון שסיפרת לי.
אני לא רוצה לעשות את העבודה שלך בשבילך.
כן. לציין את הפחדים שלך זאת לא עבודה שלי.
אבל ניתוח כן. אז שנתחיל?
כמובן. תמשיך.
האיש ששונא חללים סגורים
מבלה את חייו בקוסמוס האינסופי.
זה כמעט ברור מדי.
הלוא כן?
מצד שני, אדם בוחר בחיים על ספינה
שבה הגישה היחידה שלו לעולם שבחוץ היא הולוגרפית.
עכשיו האיש הופך להיות מעניין יותר.
זה מדאיג אותך?
מטריד אותך בדרך כלשהי, שאתה לא ממש מעניין.
זה לא התפקיד שלי להיות מעניין.
אבל האם אנחנו לא יותר מהתפקידים שלנו?
אולי לא. אולי לא במקרה שלך.
אפילו חבריך הקרובים ביותר קוראים לך קפטן.
אז ז'אן-לוק, מי הוא?
קו החקירה הזה אבסורדי.
אני משתף אותך זה 40 דקות.
תשמע, זאת הערכה פסיכולוגית שגרתית.
אין צורך להתגונן.
אתה נראה... אתה נראה מעט מוטרד.
אתה גורם לי לחוש מוטרד.
אם מדברים בכנות, זה מאוד לא מקובל.
זה כאילו שאתה מחפש משהו, כל דבר, כדי...
לקרוע אותי לגזרים.
לידיעתך, אנחנו נמצאים כאן 20 דקות.
לא 40.
אם לחדד את העניין, אתה צריך לתת לי משהו.
ואם אתה לא רוצה לדבר, זה בסדר.
אני צריך לדווח למישהו שביליתי איתך שעה.
אז בינתיים אנחנו תקועים כאן.
אתה מכיר בדיחות טובות?
טוב. ספר לי סיפור.
סליחה? -סיפור.
כמו סיפור לילדים.
כל סוג של סיפור.
זה תרגיל פשוט שיעזור לפתוח את הראש שלך.
אני לא יודע איפה להתחיל.
לא.
למה שלא תתחיל בזה?
תמציא משהו, אתה יודע...
לפני שנים רבות...
היה הייתה מלכה...
עם שיער אדום כאש.
כמו השמש. זה טוב מאוד.
תמשיך.
והיא...
הייתה אישה.
לספר סיפורים זה לא בדיוק הקטע שלך, הלוא כן?
לא.
אבל זה היה הקטע שלה.
מי?
המלכה...
עם השיער האדמוני.
"אני מניח שניצחת," אמר הנסיך למכשף המרושע.
"אבל רק עוד דבר אחד."
המכשף, שהיה נכון להקטינם לשביבי אבק, עצר.
הקסם שלו נעלם.
נגנב חזרה באותו אופן שבו השיגו מלכתחילה.
לאחר שהובס במשחק שלו, הוא נמס.
והכול בא על מקומו בשלום.
עם הזמן, הם ישכחו שהיה קיים אי פעם.
אבל הם לעולם לא ישכחו את הלקח.
אין מורה טוב יותר מאויב.
היא הייתה מלכה יוצאת דופן
באופן שבו בחרה להעביר את ימיה, בסיפור סיפורים.
אולי זה היה מפני שידעה שהזמן שיש לה איתו שאול.
אתה דומה לאביך.
הוא מבטא את עצמו באמצעות ידיו, לא פיו.
אני לא רוצה להיות כמוהו.
לא הכול רע, אהובי.
אני רוצה להיות כמוך.
אף על פי כן, אתה נסיך.
אתה חייב ללמוד לרומם את רוחם של אנשים בעתות סכנה.
להנהיגם במילים מעוררות השראה.
בחיים לא אהיה מסוגל לעשות את זה.
ודאי שכן. אני יודעת.
כי אני רואה את העתיד.
מבחינה מסוימת, היא צדקה.
כמו חיה, היא חשה סכנה בעצמותיה
לפני כל אחד אחר.
אולי היא הייתה קסם, או שזה מה שקורה
כשחיים בעולם שבו המפלצות אמיתיות.
אני רוצה שתבין עד כמה עמוקה אהבתי אליך.
לא משנה מה יקרה בחייך.
אם אכיר אותך לנצח, או אם אכיר אותך לרגעים ספורים.
בכל נשימה, מי שאתה הוא מי שאני גאה כל כך שהפכת להיות.
תזדרז.
מהר, מהר.
קדימה.
קום.
לא! -אימא!
"מסע בין כוכבים: פיקארד" -
מבוסס על מסע בין כוכבים: הדור הבא -
מה קורה שם בפנים, ג'יי-אל?
את מוכנה? -כן.
ג'וראטי עדיין נעדרת.
נשתמש בחיישנים של "לה סירנה" כדי לאתר את תג הקשר שלה,
לאור ההתנהגות המדאיגה במקצת שלה.
שרה. -מנשקת.
סליחה, מה אמרת? -תשאלי אותה.
רק תיזהר, בסדר?
את בטוחה שזה יעבוד? -ממש לא.
היא יצאה מדעתה?
לנשק את ריוס?
תשמעי, אם העניין הזה יתחיל שוב, אני אפרוש מהחבורה.
לא, ברצינות, אני לא חושבת שאני מסוגלת.
מה? את ואני?
לא, אנחנו מקרה שונה לחלוטין.
לא, הכאב שלנו יפהפה וטרגי, וכולם אוהבים לשמוע עליו.
בהחלט.
חוץ מזה, אנחנו האירוע המרכזי.
ג'וראטי וריוס הם כמו עלילה משנית.
ומן הסתם, את יודעת איך העלילה המרכזית מסתיימת.
מה, כוונתך אחרי שנעבור את כל זה?
בחזון שלי אני רואה אותנו זקנות,
יושבות על ספסלים בפארק,
מכשילות בני נוער על כלים מרחפים במקלות ההליכה שלנו.
אני טובה ממך בזה. -כמובן.
מתחילה חיפוש אחר תג הקשר של ג'וראטי.
מה עשית? -כלום.
ניסיתי להיכנס לרשת המידע האופטי של הספינה והיא זרקה אותי.
מערכת: מוצפנת אין גישה למידע מוצפן -
ועכשיו אני נעולה בחוץ.
מי נעל אותך?
לא מי. מה.
הקידוד הזה לא נוצר ע"י בן אנוש. זה של בורג.
המלכה?
מה היא עשתה לספינה שלנו, לעזאזל? -אני לא יודעת.
אבל אם לא נשיג גישה וקרה משהו לג'וראטי,
לא נמצא אותה לעולם.
והספינה היא הדרך היחידה לחזור הביתה.
בקרת הורים מושבתת.
זה יאפשר לי להיכנס לתוך מוחו.
מה שאמרת... "ללכת בעקבותיו."
לתת לו להראות לך כיצד לעזור לו.
איך?
קפיצת אמונה?
ככה אני פועלת.
בתקווה שזה יהיה הגיוני כשאגיע לשם.
מה זה?
אתה צריך רגע?
אני בסדר.
לא ידעתי שהצי הכוכבי עדיין מעסיק פסיכולוגים כמוך.
טוב, הצי הכוכבי, מן הסתם, חבר מושבעים ושופט של כל מה שראוי לשבח.
אני שומע טינה?
זה נכון. הגרסה האנושית פחות קטלנית בבירור.
אבל ישנם כאלה שבנו חומות כה גבוהות סביב פצעיהם,
שאפילו בטאזואיד לא יצליח לפענח.
אתה מרמז לכך שזה אני.
לא סיימת את הסיפור שלך.
לפעמים סיפור מסתיים בילד אבוד ובודד בצינוק.
נכון.
מה אתה כותב?
רק שאתה עגום ללא תקווה.
אני ממליץ שתשוחרר
מתפקידך הפיקודי מיד,
שמא תוביל את הצוות למשימת התאבדות
רק כדי להרגיש משהו.
יש אלף דרכים שונות למות שם.
מה אתה אומר?
בחייך, ז'אן-לוק.
תחפור עמוק יותר.
טוב. הילד היה לבד ב...
לא, חכה.
הוא לא היה לבד.
אני לוקוטוס של הבורג.
אתה מסוכן. הם רק קורבנות.
הפכת אותם למה שהם. אני מעדיף למות כאדם שהייתי.
מגנים על דרך החיים שלך ואז נפטרת מהם.
פיקארד?
אז זה המוח שלך, כשאתה צלול.
אני בטוחה שפיקארד אחרי חמישה משקאות ממש כיפי.
שלום?
אני מנסה לעזור למישהו.
נראה שאתה מעסיק אותו.
למה אתה כאן לבדך?
כי אני לא יכול לעזוב.
היא תמיד אמרה שאם ניפרד, עליי להישאר כאן.
בסדר.
זה בסדר.
מי אמרה?
אימא שלי.
אני חייב להישאר כאן, אחרת היא לא תדע איפה למצוא אותי.
ובכן, אתה לבד כאן, ונראה שאתה תקוע למדי.
אז אני חושבת שאולי אני צריכה לעזור לשחרר אותך.
איך אעשה את זה?
אני לא עוזב בלי אימא שלי.
ולא מספיק שתמצאי אותה.
את תצטרכי גם להציל אותה.
בסדר.
אז בוא ננסה.
מפלצת לקחה אותה.
וכל מה שיש כאן משתף פעולה איתו.
תזדרז! בואי אחריי!
ההערכה בת השעה שלך הסתיימה.
אתה יכול לסיים את המפגש.
קדימה.
תחזור למקום שבו אתה מתחבא מעצמך.
אני לא יכול לומר שלא הוזהרתי.
אתה עקשן.
זה אחד מהדברים שסיפרו לי עליך.
סיפרו לך דברים עליי?
חקרת עליי באופן ספציפי?
נמאס לי.
מה זה?
משהו אחר!
תגדיר, "משהו אחר."
משהו...
אחר.
משהו אחר קורה כאן, וזה לא אמיתי.
או שזה אמיתי, אבל...
אולי.
אבל הכול נמצא בשליטה שלך.
אירוני, הלוא כן?
כולנו כאן בשבילך, פיקארד.
רק אתה יכול להפסיק את זה.
תגיד משהו אמיתי.
דבר אמיתי אחד.
למה אתה חושב שאנחנו כאן?
כי...
אני תקוע.
אנחנו תקועים.
מה זה אומר?
ומי אתה?
אני חוקר של הקיום האנושי, ואתה קפטן.
מוסרי, דיפלומטי, מתורבת.
יש לך חיבה לאמנות, חשיבה אינטלקטואלית.
ולמרות זאת, מנותק לנצח מענייני הלב.
מנותק?
רלוונטיות?
למה קשה לך כל כך להיפתח, ז'אן-לוק?
לאפשר לאנשים להיכנס?
אתה שומר... אתה שומר על מרחק מכולם.
שמא מה?
אולי יש גרסה שלך שאתה מסתיר.
משהו שאתה חושש שאחרים יראו.
גרסה אפלה יותר, אולי.
בושה סודית?
אשמה? במה מדובר?
לפי מה אתה מגדיר את עצמך?
מה זה?
מה הדפיקות האלה?
אני חושב ששנינו יודעים מאיפה הן מגיעות.
ז'אן-לוק הצדיק כתמיד.
אתה אוהב שאחרים אומרים את זה.
אתה צריך שאחרים יגידו את זה, כי אם הם אומרים,
זה מאפשר לך להתעלם מהאמת עוד קצת.
אתה אובססיבי כל כך לצדק, ז'אן-לוק,
עד שהסיפור שאתה מספר לי הוא סיפור שבו הטוב גובר...
תפסיק!
מעולם לא אמרתי דבר שכזה.
ואתה לא יודע...
איך זה מסתיים.
אנחנו חייבים להגיע לדלת הלבנה.
היא זזה.
הדלת לא תמיד באותו מקום, אבל היא מאחוריה.
היא תמיד שם.
רות, המראה, והשעון התחיל לתקתק.
חליפת חלל מגניבה.
אני מקווה שהתאמנת בלחימה במצב של חוסר משקל.
הוא בן תשע.
אסטרונאוט. -טוב יותר.
השמרטפית שלו הבריזה.
לקחנו בגדים מהאבדות ומציאות, אני מקווה שזה בסדר.
מה שלום החולה?
מי, פיקארד? הוא בסדר.
אנחנו יכולים לדבר קודם?
יקירי, אימא עומדת להשתמש במילים גסות.
התאפקתי לא לשאול שאלות כה רבות...
אבל זאת המרפאה שלי,
ואתה לא תנעל את הדלתות של המרפאה שלי.
המפתחות שלי.
אפילו לא אמרת את הקללות הטובות.
פשוט... תשמרי על ראש פתוח.
מה זה, לעזאזל?
הליך רפואי.
למה אתה צועד לעברי כמו רוצח סדרתי?
אני צריך להסביר לך משהו מבלי לשבור את הזמן.
זה לא המסע שלך.
את לא אמורה להיות כאן.
כך שלא תחסרי לאיש כשתמותי.
תשחרר אותו.
הוא לא מגיב ללוראזפאם. חייבים לקחת אותו לבי"ח.
לא, אי אפשר ללכת לבי"ח. -זה מצב של חיים ומוות.
אין לי את הציוד המתאים. הוא עלול למות.
ציוד? בסדר.
ראפי, אני צריך מייצב כלשהו. מיד.
זה בשביל פיקארד.
עם מי אתה מדבר? -זה בשביל המוח שלו.
אני לא יודעת מה קורה.
מתנד עצבי. -אלוהים.
תרזה, תתמקדי ברגע.
טוב, עצבי. זה משפיע על גלי המוח.
משרעת, תדר, פזה.
גלי גמא? אתה צוחק עליי?
איך ייתכן שזה אמיתי?
מי אתה? -תתמקדי. את תצטרכי...
אם תגיד לי לבטוח בך עוד פעם אחת!
אני אהרוג אותו?
אני לא רופא, אבל אני בוטח בך.
אתה עושה את זה בכוונה?
אתה לא רוצה להשתחרר.
מה אם זה לא יהיה שונה הפעם?
מה אם זה יהיה כמו בכל שאר הפעמים?
אתה לא תדע אם לא תגיע לשם.
אבל אם לא תעזוב עכשיו, אתה עלול להיתקע כאן לנצח.
והפעם, אתה לא לבד.
הצלחת. מצבו יציב.
אתה מהחלל החיצון?
לא.
אני מצ'ילה, אני רק... אני עובד בחלל החיצון.
לפחות המשכפלים עובדים.
רגע. נכנסת למערכת?
הלוגריתם התבסס על אלגוריתם קריפטוגרפי
שזכרתי מהקולקטיב.
טוב?
חשבתי שאגנס טיהרה את הספינה מכל תוכנות הבורג
אחרי שהתרסקנו. -נחתנו.
רציתי להבין איך היא פרצה למערכת,
אז חיפשתי את הפעם האחרונה שקוד של בורג
הוכנס למחשב.
לא נגעת בקפה שלך.
זה לא קורה אף פעם. -זה מה שמצאתי.
רשת מידע אופטי מצלמות אבטחה -
מצלמה 22 -
מצלמה 16 -
היא שותלת קוד של בורג בוודאות.
אנחנו חייבות למצוא אותה. עכשיו.
אין מורה טוב יותר מאויב.
ספר לי סיפור.
את?
פיקארד.
אני לא... הייתי...
חדר הכוננות שלי.
מה הדפיקות האלה?
הוא מפלצת!
היא שם בפנים! -היי.
אתה...
היי.
שמרת על זה כל הזמן הזה.
עליה.
חיית יותר זמן ממני.
אבל אני שמרתי על השיער שלי.
לא בדיוק עסקה הוגנת, הלוא כן, בן?
היית חסר רחמים, אבא.
האכזריות שלך...
הרסת אותה. שברת אותה.
אתה מפלצת.
האומנם?
ייתכן.
אבל לא בדרך שאתה חושב.
חשבת שלא יכולת להציל אותה ממפלצת...
תסתכל שוב.
המנהרות.
אמרת, אל תלך.
אלף דרכים...
אלף דרכים שונות למות שם למטה.
קח את מה שאתה אוהב. תזדרז.
בוא. חייבים ללכת.
זה רק משחק. "מחבואים." שם למטה.
אבל אני פוחד מהחשכה.
כן, אבל איני מסוגלת לנשום כאן.
אנחנו נלך. אתה ואני.
אני לא אהיה עצובה. הכול יהיה טוב יותר.
אתה רוצה להיות איתי?
אימא! אני תקוע.
אימא!
חלפו שעות עד שמצאתי אותך.
אלמלא הפלת את הספר, לא הייתי יודע לעולם.
אימא שלך סבלה ממחזורים של אפלה איומה...
אנא, אבא! אבא! -והתרוממות רוח לא-רציונלית.
היא נזקקה לעזרה, אבל סירבה לקבל אותה.
תפסיק!
ז'אן-לוק, אנא.
אני מצטערת כל כך.
תעזור לי לצאת.
אני אוהבת אותך. אנא.
ללא אור.
מבוך.
גשם מתקרב.
לא היית יוצא משם לעולם.
אבל היא...
היא הייתה ממשיכה לנסות.
אף מפלצת לא רדפה אחרי אימא שלך.
לא, הייתה מפלצת.
תמיד הייתה.
אבל גם אני לא יכולתי להציל אותה.
לא מהמוח שלה.
אולי מעולם לא באמת הכרתי אותך.
אתה תעשה הרבה כל כך עם הכאב הזה.
אתה תציל עולמות עם הכאב הזה.
תן לי לצאת, ז'אן-לוק. בבקשה.
רק אתה יכול להציל אותי.
חכה.
זה לא הכול, הלוא כן?
לא רע.
תודה.
דיברתי לבן שלי.
הוא אסטרונאוט חייזר שמסוגל ליצור דברים מהאוויר.
הבטחת, איש קטן. לא יפה.
ראשית... אני בן אנוש.
אלוהים.
כשמישהו צריך לשכנע אותך שהוא בן אנוש,
את יודעת שלא היית צריכה לתת לו להתקרב לבנך.
יש לך אינסטינקטים לגביי. טובים.
אני יודע את זה.
אתה יודע כמה פעמים בחיי טעיתי?
לא הפעם.
אתה נאמן לאיש הזה.
מכבד אותו.
מעולם לא באמת הכרתי את אבי, הוא לא ממש היה בסביבה, אז...
אני נוטה לחפש דמויות אב.
מה כוונתך? -פיקארד.
הוא כמו אבא בשבילי.
למרות שאני לא כמו בן בשבילו.
הפסד שלו.
מי שלא תהיה.
מי את רוצה שאהיה?
בחור טוב.
אני כזה.
ואם לא הייתי...
הייתי הופך לכזה עכשיו.
אם אתה משקר וקירבתי אותך לבן שלי...
לא ימצאו את גופתך לעולם.
היי, ריקרדו.
רוצה לראות משהו מגניב?
אני רוצה להראות לך משהו.
ברוכים הבאים ל"לה סירנה".
הספינה שלי.
ספינת החלל... שלי.
אני הולך לגעת בהכול!
את מבינה מה המשמעות של זה?
מלכת בורג מסתובבת בלוס אנג'לס.
היא לא מלכת הבורג. אל תגידי את זה.
היא ג'וראטי. או שהיא...
בדיוק. האם זו ג'וראטי עם תוספת של מלכת בורג או להפך?
הנה. זה אתמול בערב.
דיקונ'ס קוקטיילים -
אולי היא עדיין שם. -אני לא יודעת.
יש לי תחושה שחייהם של רבים תלויים בכך שנמצא פתרון לזה.
גברת, גברת! היי!
כל זה קרה היום.
ג'וראטי?
לא משהו שתרצה לשמוע כשאתה מתעורר, אבל אנחנו מטפלות בזה.
תשמרו על עצמכן.
ותעדכנו אותי.
אני צריך לטפל פה במשהו.
רנה?
היא בסדר.
הכול שקט.
אין זכר לקיו או לטיפוס החדש.
לעת עתה. סונג.
פיקארד.
הצלת אותה.
אני מרגיש שאת ואני ביצענו קפיצה קוונטית מעבר לגבולות אישיים.
טוב, שלי. ללא ספק.
טוב...
מה דעתך שאתן לך לפחות את זה?
רומולנית.
ידעתי!
ייתכן שאת אב קדמון.
בדרך כלל, אנחנו מגויסים לשמור על בני מיננו.
אבל מדי פעם, על גזע דומה.
הטכנולוגיה הזאת יכולה להיות שימושית מאוד.
יש לה מגבלות.
ברגע שאני מכבה, אני לא יכולה להשתמש בה למשך שמונה שעות.
כעת עליי להסתובב כל היום כשאני מסתירה את האמת שלי.
אתה בסדר?
כן. הזמן אוזל.
גורמים יותר נזק מתועלת.
המשימה, רנה... -אני לא מדברת על המשימה.
כל זה היה חלק מתוכניתו של קיו?
שאתה תחווה את זה?
שתחיה מחדש את הזיכרונות האלה?
אני חייב לקחת את זה לספינה.
אתה יודע שזה לא כל הסיפור, הלוא כן?
מה שזה לא יהיה, זה לא רלוונטי למה שאנחנו מנסים לתקן.
לא אם הוא רוצה שתדע את זה.
"אין מורה טוב יותר מאויב."
אבל אפשרתי לו לשלוט בשיעורים.
"דע את עצמך." זה מה שהוא רצה.
להכיר את עצמי.
מה אם השיעור שאני לומד הוא...
להכיר אותו.
אני לא בטוחה שאני מבינה.
תמיד סיווגתי את קיו כמעבר ליכולת ההבנה.
אבל הנה הוא, בשלב כה מאוחר בחיי, עדיין מקובע עליי.
הוא זקוק למשפט הזה.
הוא אומר שזה קשור אליי, אבל זה אישי מאוד
ודחוף עבורו.
אם נבין למה זה, נוכל לעבור להתקפה.
נשמע לי שאתה רוצה לזמן את קיו.
מחמיא לי, אבל ייתכן שזה מעבר ליכולותיי.
היכולות שלך, אולי.
אבל יש מישהי אחרת.
רק רגע, אין "טוב כל כך לראותך, ידידתי הוותיקה החדשה.
תודה שנשארת עוד כמה ימים."
לא הייתי מבקש אילו יכולתי להשאיר אותך מחוץ לעניין.
לבקש? זה מה שקרה כרגע?
כי לרוב בקשה מגיעה עם סימן שאלה בסוף.
טון דיבור מעט גבוה יותר.
אבל אנחנו צריכים תשובות עכשיו.
אתה לא באמת רוצה שאזמן קיו.
לפני זמן רב, אחרי מלחמה ארוכה וקרה,
בני עמי והתושבים של רצף הקיו חתמו על הפסקת אש.
תושבים?
אני לא אקרא להם אלים, זה בטוח.
אני מצטער. תמשיכי.
אנחנו האל-אוריאנים מאמינים שמזון ושתייה מאחדים אותנו.
כך שהפסקת האש נחתמה על בקבוק.
הבקבוק הזה.
עבור בני עמי, כל פעולה מהדהדת.
לכל מילה יש תהודה.
מתכת ומשקה יכולים ללכוד את זמן מחצית החיים של רגע.
אז כשאני אומרת שהפסקת אש נחתמה על בקבוק...
כוונתך שהרגע עצמו עדיין בפנים?
אל-אוריאנים שומעים את העולם כמו מוזיקה.
תתחבר לתו הנכון, לזיכרון הנכון,
תמצא את האקורד הנכון ותתלוש אותו.
ותוכל לזכות בתשומת לבו של הנגן.
במקרה שלנו, הקיו השכונתי הידידותי.
איפה הוא?
מה קרה?
זה לא...
עבד.
אני לא מבינה.
איך נאתר משהו שאנחנו לא מבינות?
מה?
מה את עושה?
מבינה.
בסדר.
תראי שוב את הקטע שבו היא מנפצת חלון.
הריגוש הזה.
אנדורפינים.
היא מנסה להאיץ את התהליך.
ננו-גשושיות מתרבות, המלכה מתחזקת.
פחות ופחות ג'וראטי.
כמה זמן עד שהיא תהיה חזקה מספיק כדי להטמיע אחרים?
אין לי מושג.
אנחנו עדים להולדתה של מלכה חדשה.
אבל אם זה יקרה, תשכחי מפרפרים.
היא תרצה להקים אימפריה.
היא תוכל להטמיע כל יצור על הכוכב הזה.
הבאנו את הבורג לכדור הארץ לפני שהאנושות מסוגלת להגן על עצמה.
אנחנו אמורים להציל את העתיד, אבל ייתכן שדנו אותו לאבדון.
אנחנו צריכות את פיקארד.
כלומר, מה קרה כאן?
אל-אוריאנית מזמנת קיו, קיו מופיע.
זה הוא?
שלום? -אנחנו סגורים.
על השלט כתוב "פתוח".
מצטערת, בעלת הבית קובעת, לא השלט. לילה טוב.
זה תמיד עבד.
אני חוגג.
משקה אחד ואסתלק. בבקשה.
בסדר. מה? מה אתה רוצה?
תני לי לחשוב.
תני לי... לראות.
תרשה לי.
אתה הטיפוס שמזמין בורבון,
כשלמעשה הוא רוצה יין לבן.
ולהירגע עם איזה ספר עיון משעמם.
את טובה מאוד.
יש לי ניסיון.
האמת היא, אין שום סיבה שאני מודעת לה
בהיסטוריה של הזמן שזה ייכשל.
אלא אם כן משהו ממש השתבש.
את ממש קלטת אותי.
חוץ מהחלק של ספר העיון.
אני יותר טיפוס של מדע בדיוני.
אתם?
לא חובבי חלל?
בהחלט לא.
בחייכם.
כולנו זקוקים למשהו נוסף עם כל השגרה הזאת.
אתם לא חושבים שאנחנו לבד ביקום?
אני חושבת שאנחנו לבד כאן.
עבורי, מדע הוא משהו שאפתני.
עובדות מדעיות, מדע בדיוני. אוהב את הכול.
במיוחד את המוזר.
את הפחות ניתן להסבר.
ואני לא מדבר על עב"מים שחוטפים בקר
או משאירים חתימה בשדות תירס.
אני מדבר על...
ובכן... זה. הנה.
רגע.
רק רגע.
דבר מוזר.
הייתה לי פה פעם מערכת מצלמות.
היו תקלות כה רבות, אפשר היה לחשוב שזה בר לרוחות.
כן, כן. זה מה שקרה כנראה.
ובכל זאת.
סוכנים פדרליים. אל תזוזו.
מתחם חיצוני.
אל תזוזו!
ידיים במקום גלוי.
מה זה? -רשויות אכיפת החוק.
אני מבקש שתבואו איתי.
נעימת "מסע בין כוכבים" המקורית מאת אלכסנדר קוראג' -
תרגום: גיא רקוביצקי