Velkommen til enden af vejen, du ikke valgte.
Tidligere i Star Trek: Picard:
Q tog tilbage i tiden og ændrede nutiden.
- Hvornår var det? - I 2024 i Los Angeles.
Der er en til at hjælpe.
Jeg hedder Tallinn. Mig en fornøjelse.
Jeg har viet hele mit liv til at beskytte én person.
Din forfader.
Agnes.
- Slip ham. - Jeg kunne tage hans krop.
Men jeg vil have dig.
- Agnes... - Det er ikke mit blod.
Men jeg har dræbt vores eneste vej hjem.
Det har alvorlige følger at bryde Shenzhen-konventionen.
Jeg gør det for vores børn.
Vi må fratage dig din autorisation og dine midler.
Hvor trist og ironisk.
En genetiker, hvis datter har en uhelbredelig gensygdom.
JEG KAN HJÆLPE
Sollys brænder som ild.
Men du har den her.
Analyser den.
Hvis det er noget, så ring.
Så kan du måske hjælpe mig med noget, jeg ønsker.
Kore? Nej, nej, nej.
Hvad har du brug for?
Siger navnet Picard dig noget?
Europa-missionen opsendes om tre dage, og jeg er ikke sikker på, Renée er med.
"Er du klar, eller går du kold, når de har brug for dig?
Der er liv, der afhænger af det." Det skræmmer mig.
Ingen Europa-mission, ingen Renée, intet håb.
Alle hader alle andre.
Vi må forhindre hende i at stoppe de næste 15 timer.
Hun skal til gallafesten.
Sikkerheden er i top.
Hver gæst får en invitation via radiofrekvens,
der svarer til en database med alle oplysninger om dem.
PICARD RENÉE, OLIVIA 22. NOV. 1996
Vi hacker databasen.
Jurati går først ind, infiltrerer sikkerheden
og indsætter vores ID i systemet.
Det virkede.
- Jeg er i overvågningsrummet. - Godt.
Vi afventer dit signal.
Når jeg er væk, er du alene.
Du har brug for mig, Agnes.
- Kan De høre mig? - Jean-Luc?
- Åh gud. - Vågn op.
- Er De okay, admiral? - Jean-Luc?
- Jean-Luc? - Mor?
- Admiral. - Er han okay, Rios?
Hold dig ved bevidsthed, Jean-Luc.
- Find mig. - Vi må have ham på hospitalet.
- Pas på! - Hvad med dit skib?
Mor! Mor!
34 MINUTTER TIDLIGERE
Nu gjorde du det igen.
Hvilket?
Du kaldte mig Laris.
Jeg troede, du måske var en forfader,
men hun er romulaner, så det virker umuligt.
Din stemme lyder sjov, når du siger hendes navn.
Hvem er hun egentlig?
Ikke nogen af betydning.
Tak for det.
Nu ved jeg, hvordan du ser ud, når du lyver.
Rios, lad os komme i position.
Så snart Jurati sender vores ID til armbåndene,
kan vi komme forbi kontrollen.
Vi behøver ikke bekymre os om ansigtsgenkendelse, når vi er inde.
Hvor langt er du, Jurati?
- Agnes. Agnes. - Jurati?
- Agnes! Blive til én... kunne vi. - Jurati?
BEKRÆFTET GÆST
- Jeg er i position. - Godt. Vi er klar, når du er.
Fanget med vilje.
Snedig lille plan.
Jeg savner Locutus.
Jeg er sikker på, han ikke savner dig.
Picard til Jurati. Køen bevæger sig.
Du må sætte farten op.
Modtaget. giv mig et minut.
Han har nøglen i lommen.
Det ved jeg godt.
Vi skulle have ventet, til han stod tættere på dig.
KELLEY, KARL LEONARD
HJERTEKIRURG AFVIST
Du ligner ikke en 60-årig hjertekirurg.
Det må være en fejl.
Prøv igen.
Hvis du gav mig lidt mere kontrol, kunne jeg hjælpe dig.
Vi har ikke mere tid, Jurati.
Okay, jeg giver op! Hjælp mig.
Træk.
ID'erne uploades.
TEXAS, USA GODKENDT
Det er fint.
Nyd aftenen.
Tak for det.
Bedre sent end aldrig. Jeg vidste, du kunne.
Det var så lidt.
Hvis du ikke klapper i, tilintetgør jeg dig.
Hvabehar?
Undskyld, ikke dig.
Lad os gå. De vågner snart med hukommelsestab,
og jeg vil gerne nyde min... vores aften.
BYGGER PÅ "STAR TREK: THE NEXT GENERATION"
- Han klarer den ikke. - Der må være noget...
- Han dør! - Bliv her, Jean-Luc.
Hurtigt! Gør noget!
- Hvad sker der? - Gør noget! Hans hjerte er gået i stå!
Lad være...
Nej!
26 MINUTTER TIDLIGERE
Picard!
Kom herind.
Det er en ordre.
Hej. Glæder mig at møde dig.
Så langt, så godt, vil jeg sige.
Men du kender hende bedst.
Hun ser upåvirket ud, men hun er blevet god til at spille skuespil.
Hun rører ved sin øreflip.
Ikke?
Sandt at sige har jeg beskyttet Renée på afstand i 24 år.
Jeg har mistet lidt af min flair, hvad angår at omgås mennesker.
Har du aldrig talt med hende i alle de år?
Det er ikke bare en regel. Det er vores kodeks.
Ingen forbindelse.
Jeg er et spøgelse.
Det er den bedste måde.
Og hvem passer så på dig?
Ti timer til karantæne, Picard.
Vi skal bare beskytte Renée indtil da.
Hvem er vi i aften, Agnes? Det er flot.
Der er ikke noget "vi".
Det er vist det rette stedord for at dele krop
med en ny ven.
Vi deler ikke. Du er gæst.
Til jeg kan finde ud af, hvad jeg gør med dig.
Du kunne ikke lade mig dø.
Det var ikke dig, jeg reddede.
Nu ordkløver vi.
Det var sjovt at lyve for dine venner.
Især ham, du havde samleje med.
Det var slet ikke sjovt.
Altså ikke samlejet, det var... Jeg hadede at lyve for mine venner.
Det var et umuligt valg.
Jeg kunne ikke lade betjenten dø,
men heller ikke dræbe det, der kunne få os hjem.
Det er bedst for alle.
Ja, fortæl du dig selv det.
Gider du godt tie stille?
Ikke mere snak. Lad os lege.
Nej, ingen... ingen leg.
Jeg har jo sagt, jeg har en mission.
Alle de stresshormoner er ikke sundt for os.
Jeg har ikke noget imod adrenalin og lidt noradrenalin,
men vi har passeret de optimale mængder kortisol.
Men du bestemmer, Agnes.
Du har styringen.
Hvad vil De have?
- Mineralvand, tak. - Naturligvis.
Du, Raff.
Intet at bemærke.
Renée har vist travlt.
Og der er intet spor af Q.
Vent. Vent.
Du fredsens.
Den er ægte, Raffi.
- Du skal bare... - Jeg klarer mig, søde.
Har du set rigtige tændstikker?
De ligger i bunker under et lille låg.
Hvem er det? Alt det her? Den her... glød?
Det virker, som om du er... lykkelig.
Jeg får bare det bedste ud af det.
Men jeg kender dig, så det finder jeg foruroligende.
Jorden i det 21. århundrede er ikke som forventet.
Alt er så intenst.
Alle bilerne og hornene og råbene. Her er beskidt.
Der er musik alle vegne.
Maden er fantastisk.
- Cigarer. - Det er ikke bare det.
Du har gået rundt med et stort, fjoget smil,
lige siden du blev låst inde sammen med den læge.
Ved du, at hun byggede klinikken fra bunden?
Folk i lokalsamfundet havde intet sted at gå hen før det.
Hun redder liv.
Rios, du vover på at gøre det.
- Jeg prøver at lade være. - Gør mere end det.
For når man møder nogen fra et andet århundrede,
så bygger forholdet på løgne.
Nogen hygger sig da.
Der følger meget med de Borg-implantater.
Det er rart at se hende være lidt fri.
Drikker hun normalt så meget?
Hun skal i karantæne i morgen.
Måske er det en sidste fejring.
Nu gør hun det med øret.
Det er starten på en nedadgående spiral.
Jeg har et indgrebsprogram.
Jeg ser, hvem hun skriver til.
Hun tjekker sin håndholdte enhed temmelig ofte.
Det gør vi alle.
Kach!
Hun skriver til sin terapeut, Q en eller anden.
"Jeg kan ikke.
Jeg er ikke klar til missionen.
Når festen er forbi, siger jeg til Musa, at jeg trækker mig."
Q opfordrer hende til at stoppe.
- Hvem af dem er Musa? - Kommandøren på missionen.
Hendes chef.
Jeg taler med Renée.
Vi bryder ikke kodekset.
Det har beskyttet Renée hele hendes liv.
- Det forstår jeg... - Hvad, hvis Q har ret?
Hvad, hvis hun ikke er klar?
Måske er det dig, der ikke er klar.
Det er hendes skæbne.
Du har klaret det flot.
Giv nu slip på hende.
Okay.
Det vil hjælpe hende, hvis vi kan sætte kommandør Musa ud af spillet.
Vi har brug for dr. Jurati. Hun taler hans sprog.
Picard til Jurati.
Går det bedre? Vi havde brug for en pause.
Du skal bare leve lidt.
- Jeg er begrænset. - Det er meningen.
Det er jo fifty-fifty, ikke? Champagne, tak.
Naturligvis.
Vi har fået noget opmærksomhed til aften.
Det er kjolen.
Det er os. Sammen.
Du viser dem dit potentiale.
Er din kommunikator i stykker? Picard kalder.
Undskyld. Jeg tror, vi...
Jeg må være kommet til at slukke for den.
Klarer du dig?
Vil du sidde ned? Jeg kan lytte.
Det ved jeg. Det var du god til.
Du har været meget igennem.
For nogle timer siden havde du blod på hænderne.
Dine øjenbryn gør noget sødt,
når du er bekymret for mig.
Bare fortæl mig, hvad der foregår.
- Hvorfor? - Fordi...
Jeg holder af dig. Det ved du godt.
Lad ikke frygten komme i vejen.
Tillad mig.
Hold da op, du er stærk.
Det var ikke det, jeg mente.
Nej, undskyld. Jeg er ikke helt mig selv her i aften.
Nej, det er...
Modraketterne er ude af funktion! Hold fast!
Slukknappen reagerer ikke.
Nedslag om tre...
to... én.
Okay.
Alright.
- Hvor skal hun hen? - Det ved jeg ikke.
Vi kan ikke vente på Jurati.
Det er nu eller aldrig.
Hvordan vil du overbevise hende?
Jeg er ikke sikker.
Picard.
Adam Soong.
Vi har vist en fælles ven.
En hr. Q.
Han er ikke en ven.
Det sagde han om dig.
Hør på mig. Jeg har intet med ham at gøre.
Jeg har ingen interesse i at blive indblandet i... hvad end det her er.
Så gør dig selv en tjeneste og træk dig.
Jeg kan ikke tillade Renée at gennemføre missionen.
Hold dig fra hende.
Jeg kunne sige det samme.
Jeg har intet valg.
Du forstår tydeligvis ikke, hvem det er, du har med at gøre.
Det gør du heller ikke.
Doktor Soong.
Tak for det gavmilde bidrag til Europa-missionen. Jeg er chokeret.
Velkommen i bestyrelsen.
Er der noget, vi kan gøre? En VIP-rundvisning?
Der er faktisk en ting.
Den herre der er farlig.
- Hold dig ved bevidsthed. - Du må ikke forlade os.
- Han dør! - Væk!
Jena-Luc. Kig op.
14 MINUTTER TIDLIGERE
Jeg tror, jeg har problemer, venner.
Jeg har tabt Renée af syne. Kan nogen se hende?
Det kan jeg.
Hun er i bevægelse.
Du kan ikke presse mig sådan.
Du må forstå, at der sker gode ting, når vi slipper kontrollen.
Tallinn, jeg kunne godt bruge noget hjælp.
Jeg ved ikke, hvor længe Renée bliver, admiral.
Vi bringer missionen i fare.
- Du må forsvinde. - Vær nu ikke latterlig.
De bevogter udgangene, Jean-Luc.
Vi er omringet, Tallinn.
Vil du hjælpe dem? Så lad os hjælpe.
Dine venner har brug for en afledning.
EUROPA
Starter nanoelektrisk puls.
Vi slukker lyset, Agnes.
Kom så i gang.
Jeg kan ikke se noget.
Hurtigt. Nu kan vi gå.
Vi løber I nattens skygger
Tag min hånd, skat, det skal nok gå
Giv mig alle dine drømme i nat
De skal nok gå i opfyldelse til sidst
Det er en kold verden, min tøs
Når du holder den helt for dig selv
Du kan ikke skjule den indeni
Al den smerte, du har følt
Betal løsesummen for mit hjerte Men se dig ikke tilbage
For vi har ingen andre
Vi løber I nattens skygger
Tag min hånd, skat, det skal nok gå
Giv mig alle dine drømme i nat
De går i opfyldelse
Til sidst
Det virkede.
Jeg er stolt af dig, Agnes.
Tak for bølgen af endorfiner.
De grimme stresshormoner holdt mig tilbage.
- Hvad sker der? - Det her var min plan fra starten.
Endelig. De endorfiner, jeg havde brug for.
Nu styrer jeg skuden for en tid.
Nej, vent... Jeg har kontrollen.
Ikke mere.
Du virker ked af det.
Undskyld.
Ikke for at være uhøflig, men jeg vil gerne være alene.
Det er min erfaring, når jeg er fortvivlet,
at det ofte hjælper at tale om noget andet.
Har du nogen forslag?
Kig op.
Kan du fortælle mig om det skib?
OV-165-rumfærgen.
Jeg kalder hende "Spike", fordi hun har nogle fede aerospike-motorer,
der bruger mindre brændstof.
Det er ikke... for at fornærme dig,
men du virker lidt oppe i årene af en sikkerhedsvagt at være.
Sandt nok.
Men... jeg er den mest vise af dem.
Men du tænker, at de lader hvem som helst blive astronaut nu til dags.
Af og til er det dem, som skinner klarest, der føler frygtens og melankoliens stik
på måder, andre aldrig vil kunne forstå.
Du taler, som om du kender mig.
Du er Renée Picard, astronaut på Europa-missionen.
Du må være i stand til utrolige ting for at være nået så langt.
Du minder mig lidt om min mor.
Hun elskede også stjernerne.
Og hun...
...kæmpede også.
Af og til er frygt en påmindelse om, at man ikke er klar.
Nej!
Frygt er frygt.
Den taler ikke i gåder.
Frygt betyder bare, at du er klog.
Du forstår risiciene.
Hvad er du så bange for?
Jeg ved ikke, hvor jeg skal begynde.
Men du lever med det?
Jeg har erkendt, at selv under de mørkeste omstændigheder findes der et lys.
Nogle gange kun et glimt.
Stol på lyset.
Find en vej tilbage, uanset hvad der skal til.
Din mor...
...var heldig at få dig.
Jean-Luc...
Find mig.
Mor! Mor!
Nå.
Jeg glemte næsten.
Jeg skulle hente dig.
Dr. Jemison vil udbringe en skål.
De vil have alle astronauterne op på scenen.
Slutter du dig til dem?
Ja, jeg gør.
Du skal fjerne en forhindring.
Renée Picard.
Det er hurtigst at gå udenom.
Jeg kan desværre ikke følge dig længere.
Endnu en gang tak for snakken.
Du vil vel ikke have et lift til Europa?
Du kunne sidde i cockpittet og berolige os alle.
Jeg er meget fristet.
Måske en anden gang?
Hvorfor føles det, som om jeg kender dig?
Så du det?
Gud, han blev ramt.
Admiral.
Åh gud.
Åh nej.
- Der er puls. - Han må på hospitalet.
- De vil kræve ID. - Hvad med dit skib?
En bioseng er ikke en læge.
Jeg kender én.
Hold Dem ved bevidsthed, admiral.
Har han nogen lidelser?
Han har fået nogle transplantationer.
Nogle?
- Hvor mange? - Dem alle sammen.
Hans hjerterytme er ujævn.
- Hans hjerte opfører sig kaotisk. - Hvad vil det sige?
Han er ved at få hjertestop.
Væk!
Er han okay?
Hans sinusrytme er normal igen.
- Blodtrykket stabiliseres. - Okay.
- Teresa... - Alle ud!
Gud, hvad er der sket?
Jeg har det fint.
Hele mit liv...
Hele mit liv har jeg opfundet ting.
Maskiner, medicin.
Jeg vidste, jeg kunne bøje reglerne, løbe risici.
Var du ude at køre? Skal jeg ringe til nogen?
Jeg lagde liv og sjæl i dig.
Jeg lod mig selv tro, du var den rette.
At du ville klare den.
Og nu, efter alt det, jeg har gjort...
Og indset, at jeg er i stand til at gøre...
...fejlede jeg stadig.
Jeg mister dig stadig.
Mit livsværk.
Du skræmmer mig.
Jeg beklager. Jeg standsede hende ikke!
Jeg standsede måske ham, men ikke hende.
Det er mig, far. Hvorfor taler du sådan?
Hvorfor? "Hvorfor" betyder noget.
Tingenes "hvorfor" betyder noget,
og du, du er mit "hvorfor".
Jeg ville redde dig, mit livsværk.
Far.
Vær nu bare ærlig, far.
Nå... Så Jurati kan synge.
- Har vi hørt fra hende? - Niks.
Det lykkedes os at få Renée i karantæne.
Han er stabil, men ikke ved bevidsthed.
Jeg er tilbage om en time.
Min søn vågner snart
og vil undre sig over, hvor jeg er.
Hvor længe er han væk?
Det ved jeg faktisk ikke.
Alt virker. Jeg ved ikke, hvorfor han ikke vågner.
- Ikke godt nok. - Hun gør sit bedste.
Jeg har ikke brug for hjælp.
Må vi se til ham nu?
- Ja, selvfølgelig. - Tak.
- Jeg ved, det er skørt. - Nej.
Det var supersjovt at komme midt om natten
og stikke hænderne i din chefs brystkasse.
Men du kom.
Jeg har brugt en hjertestarter masser af gange.
Måske har din søn rodet med den. Flækket den.
Dyb respekt for en mand, der skyder skylden på et uskyldigt barn.
Hvem er du?
Jeg ved godt, hvad det ligner. Eller ikke ligner.
Men stol på mig, vi er de gode.
Det siger de gode aldrig.
ADAM SOONG SØG
DR. SOONG UDELUKKET EFTER ETISK OVERTRÆDELSE
AF SHENZHEN-KONVENTIONEN
VANÆRET FORSKER
BRUG AF EUGENIK
GENETISKE EKSPERIMENTER
"GAL VIDENSKABSMAND"
Det her er vist fint.
Det er vist helt fint.
- Hejsa, lille pige. - Hej.
Hvor bor du?
- Hvorfor kan jeg ikke huske det her? - I en hule.
I en hule? Jeg kan ikke...
Før du får et stykke kage,
skal du lukke øjnene og ønske noget.
Hvorfor har jeg aldrig set det billede?
Eller nogen af disse?
Den 11. juli. Det var en god dag i dag.
Der er flere livstegn.
Jeg anslår 97% chance for, at Persephone overlever.
Den 12. august. Fredag.
Persephone døde af komplikationer. En måned gammel.
Hvem fanden er Persephone?
Den 23. januar. Despoina, tre år.
Persephassas leversvigt fik hende til...
Artemis er i øjeblikket i septisk chok.
Proserpina led af komplikationer...
Thalia led af adskillige...
Jeg har lidt endnu et tab.
Muskelforøgende cardiomyop...
Det var hårdt i dag.
Frustrationen overvandt mig.
Nu ved jeg, den her bliver den sidste.
Og det er...
...på en måde frigørende.
Jeg vil gøre hvad som helst for at sikre, at hun overlever.
Kore.
Hvad er jeg?
Hvad har du gjort, far?
Hans amygdala reagerer, som om han er i overhængende fare.
Alle hans synapser er aktive.
Det virker forkert.
Hjerneaktiviteten burde være minimal i koma.
Præcis.
Lægen ved ikke, hvorfor han er bevidstløs.
Hvad, hvis det er mentalt?
Alle livstegn forekommer normale.
Hjernen er hverken hævet eller bløder.
Jean-Luc, kig op på stjernerne.
Du må få mig ud. Vær nu sød, Jean-Luc.
Hvad sker der?
Han er fanget derinde.
Og jo længere han er det, desto sværere bliver det at få ham ud.
Jeg kunne gå derind.
Undskyld, hvad for noget? Ind i ham?
Måske kan jeg trække ham ud.
Med min neurooptiske interceptor.
De samme synaptiske veje, jeg brugte til at se udad,
kan bruges som en vej ind i underbevidstheden.
En slags improviseret sindssammensmeltning.
Når jeg har adgang til hans sind,
kan jeg hacke mig ind i det minde, han er optaget af.
Og i teorien interagere med det.
Jeg får ham til at vise mig,
- hvordan jeg får ham ud. - Nej.
Nej.
Der er en grund til, hans hjerne er i koma.
- Det beskytter. - Det gør meget af det, vi gør.
Det er ikke nødvendigvis godt.
Venner, nej. Har jeg ret?
Så længe Renée er mål for en gud, eller hvad denne Q nu er,
kan intet hus på Jorden beskytte hende.
Den eneste, der ved noget som helst om omtalte gud,
ligger bevidstløs her.
Har du en bedre plan, så sig til.
Men ellers vil jeg ikke vente på, at han får styr på tingene derinde.
Teresa og os andre passer på ham.
Tallinn forsøger sig derinde.
Hvis vi ikke beskytter Renée, Raff, så får vi ikke vores fremtid tilbage.
Vi har brug for, at Picard vågner.
Vi er nødt til at prøve.
Fint. Hvorfor ikke?
Grav dig ind i hans psyke.
Hvad kunne gå galt?
Masser af ting, selvfølgelig.
Men statistisk,
med alt, hvad der er sket,
siden vi styrtede ned i den her åndssvage tid...
hvor meget værre kan det så blive?
ORIGINALT STAR TREK-TEMA AF ALEXANDER COURAGE
Tekster af: Søren B. Lykke