Detta har hänt...
Vad tusan är det där?
En okänd enhet söker medlemskap i Federationen,
och vägrar tala med nån annan än dig.
Picard.
Energitoppar över hela fältet. Nånting kommer igenom.
Ja, amiral. Ett borgskepp.
Det var nåt nytt.
Hon assimilerar skeppet.
Inte bara skeppet, hela flottan.
Initiera självförstörelse! Picard noll-noll-noll, förstör, noll.
Mon capitaine.
Du är lite äldre än jag trodde. Jag gör oss jämspelta.
Q.
Var är Stargazer och dess besättning?
Jag grep in.
Q reste tillbaka i tiden och förändrade det nuvarande.
Glad Utplåningsdag, kära du.
Jag är president för en xenofobisk totalitär regim.
Och du är gift.
- Vad gjorde Q i det förflutna? - En enda förändring.
Vad var det? Och när?
2024 i Los Angeles. Där finns nån som kan hjälpa.
En Väktare.
För att rädda framtiden måste vi reparera det förflutna.
- Vad ska vi göra? - En slungmanöver,
en warp som genererar en tidsspricka.
Kirks Enterprise gjorde det fler än en gång.
- Men de hade Spock. - Och vi har henne.
- Vad tusan gör du? - Rios, hon måste resa tillbaka i tiden.
Tidsresor får mig inte att må bättre.
De har upptäckt oss.
- Inkommande skepp på nexuskurs. - Rios!
- Nej! - Elnor!
Nix.
Lägg ner era faserpistoler, allihop.
Nu!
Jag som trodde att en säker galax är en mänsklig galax.
Varför så oroliga?
Ni skulle ha sett vad han gjorde med mina vakter.
Hur vågar du?
Du avbryter en hemligstämplad operation.
Jag beordrar dig att avbryta genast.
Annars vadå, kära du?
Jag hade mina tvivel.
Ju längre dagen gick, desto mindre kände jag igen min Annika.
Jag såg en främling med hennes ansikte.
Och ännu en med generalens ansikte.
Du begår ett allvarligt misstag.
Gör jag?
Säg, vad är mitt hela namn?
- Rör henne inte! - Tillbaka!
Vem är du?
Elnor!
- Allt blir bra. - Kom igen.
- Beklagar att jag inte kunde hjälpa er. - Nej.
Vi måste iväg. Raffi, få honom till sjukhytten.
Rios, få oss härifrån!
Ingen medicinsk trikorder.
Tusan! Inte ens ett första förband! Jag hittar ingenting här!
Dermalindynor. De stoppar blödningen tills huden regenererar.
Jag behöver fler här uppe.
Gå.
Jag tar hand om det. Du kommer att bli bra.
Inkommande.
Hur är det med honom?
Det här är den enda sortens liv du förstår.
Ska vi se vad mer som gått förlorat i kölvattnet av din rädsla?
Q...
Doktorn, hur länge till?
Ett warpskott genom en soleruption utan att brinna upp är väldigt osäkert.
- Så jag vill inte höra... - Skynda på.
...det där.
Seven, sikta på första skeppet, styrbords gondol.
Kanoner låsta på målet.
Vänta.
Eld!
Bra skjutet.
De jävlarna. De fortsätter komma!
Nära.
Sköldstyrka 44 procent.
Vänta lite.
Tillåt mig.
Kalkylerar temporal projektilbana.
Initierar takyonstrålningsströmmar.
Neutraliserar hoten.
Vad i...
Amiral?
Jag har inte längre befäl över skeppet.
Backa för att gå framåt.
Slå sönder för att läka.
Det förflutna är nu.
Vänta, hon hoppade till warpfart.
Warp sex. Sju, nu.
Warp åtta!
Warp nio!
Jag har dig.
- Håll ut, vännen. Jag har dig. - 9,2.
9,9.
BASERAD PÅ "STAR TREK: THE NEXT GENERATION"
Lyckades vi?
Kronometern är trasig. Inte lätt att veta. Sök efter ledtrådar.
- Jag ser ingen månkoloni. - Fossilbränsleförorening,
tidig ozonförstöring, inget radioaktivt nedfall.
Vi är nog ganska nära dit vi vill komma.
Välkommen till jorden på 2000-talet.
- Navigationskontroller är off-line. - Sköldarna är slut.
Vi är fångade av jordens gravitation. Jag kan inte stoppa henne.
Jag tappar kraft över hela linjen.
Omdirigera sprängsköldkontrollen.
Främre sköldarna svarar inte.
Jag är utestängd från mitt eget skepp!
Omdirigerar nödkraft. Om jag kan starta återhämtningsprotokollen,
kan vi återvinna viss manuell kontroll.
Jag har 37 procent navigationskontroll.
Räcker det för att landa?
Snarare för en styrd kraschlandning.
I Los Angeles? Vi kan inte kraschlanda med ett rymdskepp
i en av tidens mest tätbefolkade städer.
- Har du en bättre idé. - Ja. Ge mig navigationskontrollen.
GEOGRAFISKA KOORDINATER
Vart för du oss?
Hem.
Status?
Är alla oskadda?
Jag tror det.
Det här kan inte stämma. Vi tappar både primär- och reservkraft.
Kollar!
Vi behöver elkraft i sjukhytten. Nu!
Biobädden är det enda som håller Elnor vid liv, för tusan!
- Jag är starkare än du tror. - Jaså?
- Bevisa det. - Kan inte.
Upptagen för ögonblicket med organ...
Var... Var det där ditt första skämt?
Vi behöver elkraft!
Vänta, Raffi! Vi jobbar på det, jag lovar.
- Drottningen avleder kraften. - Tidswarpen måste ha tömt henne.
Hon drar kraft för att rädda sitt liv.
Jag har ingenting där uppe!
Stäng ner henne.
- Agnes, stäng ner henne! - Vi måste försöka koppla bort henne.
Den sitter fast.
Glöm det. Det här tar för lång tid.
Nej, Rios! Vi behöver henne levande.
Min medaljong.
Nunnorna gav mig den.
Ta fram den åt mig. Den ligger i min ficka.
Okej.
Det tröstar mig att veta att jag har förtjänat den, även i denna verklighet.
Den... är vacker.
"Nu är den enda stunden."
Om vi misslyckas här...
...sviker vi Elnor...
...och alla i vår hemvärld.
Därför,
trots att det strider mot alla våra impulser...
...måste vi fortsätta.
Vi måste laga tidslinjen,
- vi måste... - Du borde ha låtit Rios döda henne.
Drottningen är vår enda kända länk till tidssprickan.
Vi är hjälplösa tills hon är återupplivad.
Du skojar.
Ska vi vänta och vårda henne tillbaka till livet?
Raffi, jag vet hur du känner...
Det gör du inte, jag lovar.
För det jag känner just nu
är en intensiv, stark...
...besvikelse på ledarskapet.
Låt oss glömma det faktum att vi satte den jädra borg-drottningen före Elnor
för ett ögonblick.
Varför har hela historien förändrats?
På grund av Q.
I flera årtionden har du spelat spel med Q, vad han nu är.
Inte?
För det är vad ni två gör, eller hur?
Ni tornerar, ni jäklas med människors liv på skoj.
Nej, Raffi. Det är vad han gör.
Enligt drottningen finns det nån som kan hjälpa oss
i den här tiden i Los Angeles.
Hon kallar den här individen en Väktare.
Så om vi hittar honom kan vi avvända den här mardrömmen...
Vad kallar de den? Konfederationen?
Kommer det att föra Elnor tillbaka?
Det är omöjligt att avgöra
om vi existerar utanför en temporal kausalitetsslinga...
Jurati...
Om vi fixar tiden, för det Elnor tillbaka?
Jag vet inte.
Jag tänker gå dit om det för honom tillbaka.
Och jag väntar inte på den där.
Om Väktaren är vår enda ledtråd,
är det troligen nån utomjording som inte hör hemma här,
som använder teknik och avger en subrymdsignal, så att...
- Vi kan spåra den. - Den kanske inte vill bli funnen.
Jag bryr mig inte så mycket.
Jag ska ta den.
Hon är för känslostyrd. Det kan gå på tok.
Jag följer med henne.
Jag med.
Du kan inte ta med det där.
- Det här? - Ja.
- Varför inte? - Vi är 400 år tillbaka i tiden.
Du måste se upp för rippeleffekter. Om du mister den,
är det fler än Q som bryter tidslinjen.
- Jag ska vara försiktig. - Nej...
Du är som ett hjälplöst barn. Snälla du. Poängen är...
- Inga faservapen. - Och mer än så.
Dra inte uppmärksamhet till dig.
Inga sjukhus, inga myndigheter, inga kontrollstationer.
Allt som kan skanna dig kan finna ID-implantaten
och vaccinationschippen från en framtid som inte finns än.
Jag förstår.
Amiral.
Medan ni letar försöker dr Jurati och jag återuppliva borg-drottningen.
Borde ni verkligen göra det?
Bara hon kan tala om för oss varför vi behöver Väktaren,
och kanske anger hon en plats.
Så för att vara tydlig,
väcka en drottning som kan döda oss alla, strålas från ett skepp utan kraft
och hitta en Väktare som kanske eller kanske inte finns.
Just det, Rios.
Nu sätter vi igång.
Ja, sir.
Hon finns kvar där inne nånstans.
Ingen aktivitet i hennes nätverkssystem,
men det här är hennes kommunikationscenter.
Hon verkar försöka tala, men kan inte vakna.
När jag var Locutus,
när jag tillhörde borgerna,
talade de sällan hörbart.
Men varje tanke delades genast med alla borger.
- Kanske... - Hon pratar.
Men ingen kan höra henne för hon är inte uppkopplad.
Jag kanske kan ta kraft från miljökontrollerna
och använder skeppet som gränssnitt.
Det kan räcka för att få upp henne ur återhämtningsläget där hon är fast.
Den här borde ha kommit in i hennes kärnsystem.
Henne själv, antar jag, men jag kommer inte in.
Hade du tillgång när du tillhörde Kollektivet?
Ja.
Jag kände en intensiv upprymdhet,
men ingen känsla av min existens.
- Bara henne. - Så teoretiskt,
som Locutus kan du läka henne inifrån.
Nej. Hon läser mina tankar.
Total assimilering kan ta timmar för en nykomling.
Men mig skulle hon ta på några sekunder.
Men inte mig.
- Absolut inte. - Hon känner inte mig,
och hon har bara åtta procents funktion.
Hur upprymd kan åtta procent vara?
Jag tar mig in och reparerar henne,
och du tar ut mig innan jag är fullt assimilerad.
Då kan jag återställa skeppets kraft och även henne.
Du sa det ju själv.
Vi behöver henne för att få veta vad vi måste göra.
Utan henne misslyckas vi.
Nej.
Jag lyckades äntligen omdirigera kraften till transportörerna,
men just nu är de sub-komputabla.
Det rätta uttrycket är nog "odugliga".
Men kraften bör räcka för en enkel biljett.
Den kraften kunde vi ha använt tidigare.
Men vi har ingen rotationskompensering.
- Vi bör landa nära varandra... - Vi kör om tio minuter.
Raff, lugna dig. Vi vet inte ens vart vi ska än.
Markridge Industrial Tower.
Jag har kollat.
2024 är det högsta punkten i Los Angeles.
Vi kan skanna alla utomjordiska signaler därifrån.
Titta efter allt som fungerar i den tidsperioden.
Liknar jag fortfarande en fascistjäkel?
Fascist, nej. Jäkel...
Fullträff.
Jag går och kollar transportören.
Från Jurati. Hon kan använda dem för att stråla upp oss igen.
- Raff... - Vi kan hålla kontakten lokalt,
...men utan ett subrymdrelä, knappast med skeppet.
- Raff, du miste nån... - Jag kalibrerade också
- trikordern att upptäcka varje anomali. - Om du vill prata...
Vad jag vill är att komma på hur vi lagar tidslinjen,
inte prata om hur det kändes att se honom dö.
Det är bara en partiell assimilering.
Halvvägs till helvetet är ändå ingen rekommenderad destination.
Men jag har ju dig. Mitt medvetande jobbar inombords för att laga henne.
Mitt undermedvetna, min fruktan, mina känslor, allt borgen inte behöver,
stannar kvar här hos dig.
Så, du vet, förlåt i förväg.
Det är för riskabelt...
Så länge den delen av mig förblir separat, är jag mig själv.
Du kan följa mina reparationer på bildskärmen där uppe,
och när de når 100 procent, drar du ut mig.
Ju längre du är där inne, desto starkare blir hon.
Om jag börjar glida bort drar du bara ut tubulären.
Hela processen avbryts.
Hur vet jag om du får problem?
Du talar med mitt undermedvetna hela tiden.
Om nåt går på tok vet du det direkt.
Och att jag fortfarande saknar min katt från småskolan.
Lycka till, allihop.
Kom ihåg, ni är här för att finna Väktaren, men var försiktiga.
Stör ingenting.
Allt vi gör här nere får konsekvenser.
Jag ska få er så nära Markridge Tower som jag klarar av.
Hej då, allihop.
Då är det väl min tur?
Ja.
- Agnes, jag... - Jag klarar mig.
Jag vet att du tar hand om...
NERVNÄTVERK - FUNKTIONALITET
Är du en superhjälte?
Kan du bevara min hemlighet?
- Vad har hänt? - Ingen aning.
Jag fann honom så här på trottoaren. Ingen ID, jag fick inte ringa polisen
eller ta honom till akuten.
Ni är väl vana vid sånt här?
Inget sjukhus. Snälla, inget sjukhus.
EUROPA-UPPDRAGET ...ATT DJÄRVT FÄRDAS
Seven?
Rios, hör du mig?
Din plånbok. Nu.
Pengar. Okej.
J... Nej.
Men oj.
Jag kommer att skada dig.
Allvarligt? Vi kom nyss hit, och du har redan fått nya vänner.
Jag har inte sett att du bidragit till katastroffonden.
Och det var han som började.
Underbar ambassadör mot hoppets bakgrund...
...möter hopplöshet.
Bra jobbat, 2024.
Jag har aldrig kunnat förstå
hur ett samhälle kan existera med så många motsättningar,
och inte kollapsa långt tidigare än det gjorde.
Va... Varför ser du så avslappnad ut?
- Du är aldrig avslappnad. - Vi måste hitta Rios.
Jag spårade din kom-bricka, men inte hans.
Han är nog redan på väg. Kom.
Jag vågar inte hoppas att Picard lyckas väcka drottningen.
Agnes...
...kan du höra mig?
Picard.
Såna varma känslor.
Beundran, respekt.
Ibland vill jag vara olydig bara för att retas,
men bara för att jag önskar att du var min far.
Du är redan djupt i ditt undermedvetna, ser jag.
Jag ser på henne.
Hon ser på mig.
Ja, hon har hittat humorrummet.
Knack, knack. Bry dig inte.
Där finns bara speglar för nödvändig deflektion.
Drottningen tar sig fram genom ditt medvetande.
Du kan göra motstånd.
Jag känner att hon kikar i dörrar. Jag hör skrammel.
Först är hon bara en observatör,
men medan du försöker hitta hennes kontrollcenter,
söker hon efter en väg in i...
Mina känslor.
Hon har funnit ilska.
Vilka känslor hon än får åtkomst till, är det helt...
Normalt? Förklara vad som är normalt, din högfärdiga skit.
Berätta om dina känslor och när du senast hade en.
För att undvika att ha känslor låtsas du ha dem,
så hur hemskt måste det inte vara att känna det du...
Nytt rum.
Hon rycker i dörren till sorgens rum.
Det hatar jag.
Mörkt.
Tänk om...
- Tänk om jag aldrig kommer ut? - Var inte rädd.
Jag är så ensam.
Och ibland blir det bara...
...för mycket.
För tungt att orka igenom.
Och sen kommer en tanke.
Jag kan sluta försöka.
Jag kan lägga mig ner,
sluta kämpa, låta det ta mig.
- Som att sova till döds. - Stanna hos mig, Agnes.
Jag kan inte.
Jag hittar inte vägen tillbaka.
Hon blir starkare nu, och observerar inte bara längre.
Lyssna på min röst. Släpp inte taget, Agnes.
Jag är Agnes. Jag är...
Subrutinen strejkar. Inkräktande närvaro upptäckt.
- Utplåna. Assimilera. - Agnes.
Kom ihåg, du har ett ärende där.
Du ska väcka drottningen.
Om du släpper taget blir du assimilerad.
Agnes.
- Agnes, stanna hos mig. - Ju mer jag reparerar, desto starkare...
...blir vi.
Locutus, det var länge sen jag kände nåt så intensivt
som hennes längtan.
Picard, jag är nästan där.
- Jag drar ut dig. - Nej. Jag ser så mycket.
Väktaren. Femton.
- Ja... - Låt bli!
Vems hand är det här?
- Min. - Min.
- Min! - Min!
Kom. Ju högre vi kommer, desto mer kan jag förstärka signalen.
Hallå, ni får inte vara här.
Det är stängt för allmänheten.
Förlåt. Min flickvän och jag ville fånga en vy.
- Ta ett foto, menar hon. - Ja, och...
Du hade en kollega, lång, rund...
- Kevin? - Ja! Kevin!
Han visade oss upp dit vid vår första dejt, och vi har just förlovat oss
och hoppades få återskapa fotografiet.
Bara ett foto.
Och du verkar ha makt och auktoritet nog att bryta mot en regel.
Jag menar, du kan inte låta Kevin vara roligare än du.
Kevin är inte roligare än jag.
- Låt det gå fort. - Tack.
Främlingar brukar inte gilla mig.
Du och 2024 verkar trivas bra ihop.
Du såg tuffare ut.
Jag kan ta vara på mig.
Om jag kan få be om lite förnödenheter, så...
- ...sticker jag. - Verkligen?
Klarar du att gå härifrån?
Visa mig.
Okej.
Då går vi.
Jag går ut härifrån.
Klarar jag det?
När rummet snurrar men inte du,
betyder det att du har hjärnskakning.
Men jag är ingen läkare.
Va?
Jag skojar. Jag är läkare.
Det skämtet funkar aldrig.
- Jag måste verkligen gå. - Lugn. Jag tänker inte ta betalt
eller rapportera dig. Men om du vill bli en klassisk gitarrist,
måste jag se till din hand. Den är ur led.
Jag har inte sagt nåt om klassisk gitarrist.
Nej, men du borde börja.
Jag får den vibben från dig, och jag har alltid rätt om folk.
Vad är det här för ställe?
Min klinik.
Vi försöker hjälpa patienter utan att skinna dem.
Och ibland hjälper vi folk utan papper, som inte vill träffa polisen.
Vad heter du? Jag heter Teresa.
Chris. Cristóbal.
Cristóbal.
Vad är ditt lyckligaste barndomsminne?
Jag förstår vad du gör... hjärnskakning. Mitt huvud är okej.
Gör mig till viljes.
Det är nog...
Min mor jobbade på akademin som...
...utbildade piloter.
De hade en fantastisk simulator där.
En dag, jag var väl åtta år, smög jag ut.
Jag hade jättekul, men så gick larmet.
Jag trodde att jag hade haft sönder den.
Det hade jag. Jag slog rekordet för alla kadetter nånsin.
Jag klättrade ur, och där stod amiraler och kaptener och gapade
vid åsynen av en åttaåring.
Och min mamma...
...tittade på mig och låtsades vara arg,
men jag visste att hon var stolt. Och hon sa...
Kul historia.
Låt mig förbinda dig nu,
och du kan vila tills rummet slutar snurra.
Förresten tvättar vi dina konstiga kläder,
så försök att inte blöda på mina sjukhuskläder.
Tack för din ömhet, doktorn.
Jäklar.
- Det börjar. - Inte än.
Trikordern ställer in sig på de senaste frekvenserna.
Jag menar framtiden. Där ute.
Bränder förgiftar skyn.
Träden borta. Inget vatten.
Snart ingen mat, ingen andningsbar luft.
Kanske framtiden vi såg börjar här.
Inte om vi kan hindra det. Vad än den där Väktaren är,
om den använder framtida teknik, borde vi kunna...
Vänta lite. Titta. Vi har nåt.
Nu... är det borta. Det var ett blipp
nära MacArthur Park.
- Nu är det borta. - Störningar?
Jag vet inte. Kanske.
Är det tillbaka?
Nej, det är Rios kom-bricka. Han är inte långt bort.
Batteriet är nog nästan slut. Titta där.
Vad är det där? Morse-kod?
SIGNAL UPPTÄCKT - SKANNAR
Du, grabben.
Det där är ingen leksak, och den är min. Ge mig den.
Jag hittade den.
Har inte dina föräldrar lärt dig att det är fult att stjäla?
De är döda.
Oj, förlåt mig.
Lurad! Det är bara jag och mamma.
- Pappa är omgift. - Inte coolt.
Du kunde ge mig nåt.
- Va? - För brickan.
Om du inte ger mig nåt, är det stöld.
Och du sa just att stjäla är fult. Det är bara logiskt.
Logiskt. Okej, vad vill du ha?
Din lilla vulcan. Vet du vad vulcaner är?
De är som du. De kan vara jättejobbiga ibland.
Vad är det här?
Riktigt jordnötssmör.
Jättegott.
Oj, vad gott. Jädrar.
Förlåt. Vill du ha lite?
Vi kan byta.
Typ min bricka mot...
...hela tallriken?
- Okej. - Okej.
Han måste ge dig den ändå, och du blev just lurad.
Är du...
Ricardo! Ge mig den där.
Hämta din jacka. Din moster väntar utanför.
Är han din son?
Glöm gitarren, du är ett geni.
Och gör dina läxor, annars ingen Rick & Morty.
Jag ville bara ha en kaka,
varför är det en sån stor sak?
Åh, han...
Han är en kämpe.
Vem kan han brås på, månntro?
Jag försöker lista ut vem han brås på.
Jag är ju ett geni.
Får jag?
Sätt på dig tröjan först.
Och jag behåller den här ett tag. Så jag vet att du inte stjäl nåt.
Det är väl rättvist, antar jag.
Hej, Locutus.
Jag drömde en sån konstig dröm.
Du var med, lilla kamrat.
Du verkar mer sammanhängande.
Ja. Vi har anlänt före avvikelsen i tidslinjen.
Det hjälper mig att se klarare.
Du sa att det var nån här
som kan hjälpa oss förstå förändringen i tiden.
En... Väktare?
Om du vill ha åtkomst till mina innersta tankar, Locutus,
måste du ha nåt att köpslå med.
Nåt som du inte vill skiljas från.
Vi miste en kär vän på grund av dig.
Är det så du förhandlar?
- Vad vill du ha? - Få se.
Ben, till att börja med.
En kör av tankar som dränker den gnagande tystnaden.
Men från dig? Just nu...
...nöjer jag mig med ert skepp.
Mår du bättre?
Lite grann.
- Bara några få kvar. - Okej.
När den där killen har klätt på sig,
bör han gå.
Okej, han är klar.
Tack för de rena kläderna.
Jag behöver bara brickan, så...
Ursäkta, din vadå?
- Jäklar, Gabi, dörrarna. - Jäklar.
- Vad pågår? - Immigrationsrazzia. Kom.
Patienterna ut bakvägen, som vi sa.
- Immigrationsmyndigheterna! Öppna! - Jag tar honom.
- Säkert att du klarar dig? - Ja, jag köper lite tid.
- Gå! - Vamos!
Öppna dörren!
Det är ett enkelt byte, Locutus.
Ge mig skeppet, så talar jag om var du finner Väktaren,
den enda här som kan hjälpa dig finna tidsförändringen.
Nej. Jag förhandlar inte med dig.
Offrar du otaliga andras framtid för din egen skull?
Picard?
Doktorn, hur är det?
Din plan funkade.
Kraften är återställd, liksom drottningen.
Men...
...ränderna går aldrig ur.
Så varför hålla henne aktiverad?
Instämmer.
Fåfänga mänskliga hotelser.
Ni avaktiverar mig inte, på grund av er djupa oförmåga
att inte hoppas mot alla odds.
Jag har information ni behöver.
Ni hoppas mot alla odds att jag ger med mig, så ni avaktiverar mig inte.
För varje sekund ökar den matematiska sannolikheten att jag får ert skepp.
Till slut offrar ni era liv för de mångas framtid,
så för att vara effektiva kan vi väl komma till saken?
Exakt vad är det för information du har?
Platsen där Väktaren finns,
och tidpunkten för tidsavvikelsen.
Är du säker på det?
Vad har du gjort?
Var är den?
- Du... - Stal den.
Dator, diktera filen "Grejer stulna av borg-drottningen".
34,0488 nord...
Ingen stjäl från mig, kära du.
- ...2528 väst... - Koordinater.
För att hitta Väktaren.
Bra gjort!
Även höga cybernetiska livsformer kan bli slarviga
och låta hemligheter ligga framme.
Men det finns mer, eller hur?
När det händer. Jag kan näs...
Jag kan nästan känna det.
Jag kommer på det.
Det du har gjort här är svårare
och mycket farligare än du inser.
Och vad är det?
Du har imponerat på mig.
Kom.
Du borde vara så långt bort från henne som möjligt.
- Hon vet mer. - Ja, i sinom tid.
Statliga myndigheter! Öppna!
Öppna! För sista gången!
Varför slår ni in min dörr på det där viset?
Unge man, kommer du?
Jag är läkare. Vad vill ni?
Jädra rippeleffekter.
Gå. Så fort du kan. Jag försinkar dem.
Jag vill inte lämna henne ensam.
Eller struntar ni i det?
Äger du den här inrättningen?
Ja. Och jag är amerikansk medborgare och känner mina rättigheter.
Doktorn, patienterna är utskrivna,
men jag har en som blöder svårt och behöver din hjälp fort.
- Varför är du kvar? - Jag hjälper dig.
Om ni vill rensa stället, varsågoda,
men jag har en 13-åring med multipla benbrott.
Han kan mista benet. Så kom, doktorn.
Stanna.
Den där ser ny ut. Som man får om man är patient.
Legitimation. Nu.
Ursäkta, är du min chef? Jag har visst missat nåt.
- Hallå! - Du är arresterad.
Hindrande av rättvisan. Båda två.
Jag vet inte om du är modig eller dum.
Låt mig gissa. Inget hälsovårdskort, ingen legitimation.
Jag gissar på dum.
Vi tar med dem.
Rios, svara. Är du där?
Rios, hör du mig?
Rios!
STAR TREKS LEDMOTIV AV ALEXANDER COURAGE
Undertexter: Bengt-Ove Andersson