Tidligere...
Hvordan har Sju det om dagen?
Du kjenner Sju. Det fins alltid folk som er i vanskeligheter.
Hvem trenger å være viktigere enn det?
Vis meg det stygge borg-trynet ditt.
De medisinske forsyningene du prøvde å stjele, tilhører Fenristroppen.
Men du vil gjerne være det.
Da jeg først kom hit, så jeg deg som en mann som valgte stjernene.
Etter alle disse årene har jeg begynt å lure på om du leter eller rømmer?
Laris... i går kveld...
- Jeg var... - Deg.
- Ingenting behøver å bli annerledes. - Det er for sent for det.
Hva er det som haster sånn, kaptein?
Og hva med deg og... Du vet.
Jeg må tilstå at "Vi kan fortsatt jobbe sammen"-greia
ga mye mer mening på jorden.
- Så godt å se deg. - Deg også.
Velkommen til Stargazer.
Et avvik i underrommet som Stjerneflåten har bedt oss undersøke.
- Dette er admiral Jean-Luc... - Picard.
Borg-skip, stans transportforsøkene ellers skyter vi.
Dronningen kommer.
Og hun assimilerer skipet.
Ikke bare oss, hele flåten. Hun bruker oss som en sentral.
Vi kan ikke gjøre noe!
Datamaskin, aktiver selvødeleggelsessekvensen.
Se opp, Picard.
- Hva er det som skjer her? - Et ypperlig spørsmål, Jean-Luc.
Q.
Velkommen til slutten av veien du ikke valgte.
- Hva er dette? - Dette er hjemme.
- Og hvor er mannskapet på Stargazer? - Så sjarmerende. Så provinsielt.
Så "gårsdagens Enterprise" du er.
- Det fins ikke noen Stargazer. - Hva mener du? Hva har du gjort?
Vis dem en verden de selv har lagd, og de spør deg hva du har gjort.
Så menneskelig av deg.
Q, har du ikke fått nok av å spille spill med andres liv?
Jeg er ikke lenger brikken din.
Du undervurderer deg selv. Du er mer enn en brikke.
Du er selve brettet som spillet spilles på.
- Jeg er for gammel for pisspreiket ditt. - Gammel, ja!
Tiden er så urettferdig.
Så mange rynker. Så mange skuffelser.
Hva vil du, Q? Kan du komme til poenget?
- Skal jeg kutte ut våset? - Ja!
Tja, våset er kuttet. Våset blør.
Våset dør i armene dine, og jeg er bare et sting over såret.
Er du...
Q, du er ikke frisk.
Innhøstingen skjedde i dag morges. Men...
Samme dag, samme tid. En annen avling.
Q, jeg spør en gang til, og for siste gang...
- Hvor er Stargazer og mannskapet hennes? - Jeg grep inn.
Jeg tenkte for meg selv: "Nå må jeg virkelig treffe Jean-Luc."
Så jeg oppsøkte bare nærmeste eksplosjon.
- Hva vil du, Q? - Jeg kunne fortalt det.
Men du er for smart til å lytte.
Når det er sagt, er vi aldri for gamle til å studere vår egen atferd.
Jeg har fått nok av din dumme, nedlatende...
Og jeg har fått nok av ditt stivsinn, din stahet,
at du insisterer på å forandre deg på alle måter utenom den viktige.
Dette er ikke undervisning.
Det er en botsøvelse.
Liker du himmelen her?
I din historie fant mennesket en måte å berge planeten de holdt på å myrde.
Her holder de bare liv i liket.
I himmelens navn...
Paradiset må jo ha personale, kom igjen!
Hvem skal klippe gresset, gjødsle epletreet?
Og hvorfor betale når man kan ha utenomjordiske slaver?
- Jeg ville aldri noensinne... - "Jeg ville aldri."
En slik moralsk overbevisning er seierherrenes luksus.
Kom.
Mørkt, som gjennom et speil.
Og her er mannen som holder speilet, enda mørkere.
La meg vise deg.
Gul Dukat.
Henrettet i ithian-skogen rett utenfor hovedstaden.
Han kjempet tappert.
I denne virkeligheten er han grunnen til at du har den kjekke syntetiske kroppen.
General Martok.
Overvunnet i kamp etter at et bioteknologisk virus,
visstnok en vemmelig liten sak, nesten utslettet hjemmeverdenen hans.
Og Sarek.
Direktør Sarek.
Halshugget på trappen opp til Vulcans vitenskapsakademi
foran en menneskemengde som omfattet kona og sønnen hans.
En fin detalj.
Og alt sammen utført av samme destruktive hånd.
Hvem?
Den største generalen jordens mektige Konføderasjon har sett.
Det mest blodtørstige, nådeløse
og hensynsløse mennesket som har ønsket å erobre galaksen.
Du, selvfølgelig.
- Hva er dette helvetet, Q? - Dette er det eneste livet du forstår.
Skal vi se hva annet som har gått tapt i kjølvannet av din redsel?
Det står deg fritt å bli her i kroppen til en galning,
i verdenen til en galning,
og forsøke å vaske vekk blodet fra hendene dine som Macbeth.
Men jeg kan love deg at det ikke lar seg vaske vekk.
Eller...
- Eller? - Bot.
Kanskje til og med tilgivelse.
Tilgivelse for hva?
Det tror jeg du vet.
Men ta det med ro. Du skal ikke måtte gjøre det alene.
Samme hva det er, vil jeg ikke gjøre det uansett.
Q, jeg nekter.
Beklager. Skal jeg svare på betegnelsen "Q", sir?
- Tilgi meg, jeg husker ikke navnet ditt. - Harvey, kammertjeneren din.
Ja. Harvey,
du så vel ikke personen jeg snakket med nå nettopp?
Nei. Sensorene mine viser at ingen har vært her i morges.
- Kan jeg spørre om alt er i orden? - Nei.
Jeg vet ikke hvem jeg er. Men...
...jeg er ikke meg selv.
BASERT PÅ "STAR TREK: THE NEXT GENERATION"
I Konføderasjonens navn kjempet jeg for et rent univers.
En etter en, ved hjelp av det modige mannskapet på CSS World Razer,
erobret vi stjernene.
Vi lette etter og underla oss primitive sivilisasjoner,
erobret modig krigerske og fremmede verdener
og økte rikdommen og ressursene for fremtidige generasjoner av mennesket.
Og du kan bli jordens neste store helt,
fordi en trygg galakse er en menneskelig galakse.
Sir.
Beklager forstyrrelsen, general. Den faste morgendrikken din.
Takk, Harvey.
- Hva i helvete er dette? - Kolombiansk kaffe. Svart.
Dette er virkelig sirkelen Dante overså.
Om jeg tør si det, sir, så virker du forvirret.
Harvey, jeg vil gjerne finne noen som kan ha jobbet her.
Hun kan fortsatt være her nå. Hun heter Laris.
Ja, du har nevnt henne før. Søker...
Opplysningene viser at vi aldri har hatt en Laris her.
Jeg skjønner. Takk, Harvey.
Du møtte en Laris under det romulanske opprøret.
Hun og ektemannen, Zhaban, ledet Fri romulaner-bevegelsen.
Begge ble drept ved Romulus' porter.
Det kan finnes bilder av likene deres i Erobringsmuseet.
Skal jeg undersøke?
- Jeg vet at du liker... - Det er ikke nødvendig.
Du bør gjøre deg klar. Fergen din lander på plenen om to timer
- for å ta deg til presidentpalasset. - Hvorfor blir
den store generalen Jean-Luc Picard innkalt til palasset?
Det er utslettelsesdagen.
Ha en praktfull utslettelsesdag.
Mennesket kommer stadig nærmere å ha tatt over galaksen.
God morgen, Annika.
Det kan ikke være virkelig.
Psykologisk vurdering. Kognisjon.
Bekreftet. Sensoriske parametre.
Bekreftet. Smertereseptorer. Bekreftet.
Man kan ikke lukte i en drøm.
Dette er virkelig. Hvordan? Hvordan er dette mulig?
Vi var i Stargazer med... Borgene.
Raffi?
God utslettelsesdag, kjære.
Kaffen er på vei, jeg lover.
Litt lys, 335.
Ha en praktfull utslettelsesdag. Mennesket...
Annika, min skatt, det er fire timer til talen din.
Øyeblikket er endelig her.
Så la oss stå opp og møte det, fru president.
Beklager, hva?
Utslettelsesdagsseremonien begynner om...
Utslettelsesdagen vil for alltid være en påminnelse om menneskets
universelle velde eller dets barmhjertige makt.
- Kjære? - Akkurat. Det andre.
Vi har aktive dissidenter i Okinawa.
Og morgenens oppdatering fra Vulcanfronten har tapstall på...
Ja. Vulcankrigen. Jeg...
VULCANKRIGEN ORDRER TIL KONFØDERASJONSKORPSET
Jeg vil ha en brifing fra en Føderasjonsoffiser.
Føderasjon?
Kranieimplantater må skannes før...
KONFØDERASJON
Konføderasjonsoffiser. Jeg er bare litt trøtt.
Selvsagt. Jeg melder fra til general Sisko med en gang.
Nei, jeg vil ha et ufiltrert perspektiv fra felten.
Jeg vil være i fred, ha kaffe og en sikker kommunikasjonskanal til en...
Hva het han?
Til oberst Cristóbal Rios.
Meld fra om alle sikkerhets...
Deflektorskjold på 67 %.
Deflektorskjold på 49 %.
Oberst? Er alt i orden? Det så ut som den vulcanske jævelen traff deg.
Autopilot aktivert.
- Vulcanske? - Ta det rolig.
- Vi skal drepe den grønnblodede jævelen. - Nei. Ikke gjør det. Vent.
Hvorfor er vi...
Hallo?
Hva er dette?
En seier, sir. Planen din virket. Lokk dem og lur dem.
- Hva er ordrene dine når vi er ferdige? - Hva er ordene mine?
Ta to skvadroner og avskjær vulcanernes fluktrute.
Ok. Bra.
Som du sa, om vi ikke tar dem nå,
overfører de tankene sine og piner deg til du trygler om å få dø.
- Sa jeg det? - Kos deg med fyrverkeriet.
Nei.
Innkommende overføring. Alfanivåprioritet fra president Hansen.
President.
Dette er... Rios.
Sikker kanal aktivert.
- Oberst Rios. - Det ser sånn ut for øyeblikket.
Jeg har bedt om en personlig brifing om fremgangen din.
Linjen er sikker, det lover jeg, så om du har støtt på noe
uvanlig, ber jeg deg om å snakke fritt.
- Sju? - Chris.
Aner du hva som foregår her?
Det siste jeg husker er Stargazers selvødeleggelse.
Med mindre å være død ser ut som D-dagen over Vulcan, har noe eller noen...
...flyttet oss.
Greit, anse at du har blitt tilbakekalt til jorden av presidenten.
- Vi må møtes ansikt til ansikt. - Ja, frue.
Når jeg finner ut hvordan jeg kommer dit. Sånn ja. Jeg fant deg.
Noen ting forandrer seg vel aldri. Jeg er på vei.
Skynd deg, Elnor! Vi må dra. Vaktene gen-merket meg på veien ut.
- Hva skjer? - Opprør, Elnor.
Opprøret er endelig her.
- To er truffet. - Av hvor mange?
En for Cardassia.
En for Andoria. En for Kronos. En for Vulcan.
En for Romulus.
De kan kalle oss opprørere, terrorister, hva de vil.
Men snart skal vi bli frie.
Stå stille!
- Opp med hendene! - Vi har ham.
- Klar til å henrette. - Din romulanske dritt.
Det holder!
Sjef. Vi skyter for å drepe.
Elnor.
Det siste jeg husker, var Excelsior Hva skjer her?
Jeg aner ikke, men...
- Greit, kom. Vi må bort. - Nedstengning startet. Vekk fra gatene!
Beklager, bare spill med. Til jeg skjønner hva dette er.
- Jeg vil ha denne levende. Til avhør. - Greit, sjef.
Jeg vet ingenting.
Ikke jeg heller.
Ikke prøv på noe.
Jeg stoler på at samtalen med oberst Rios var informativ?
Ja, veldig.
Du virker åndsfraværende, kjære.
Jeg forstår at du er nervøs for denne viktige utslettelsesdagen.
Og du virker opptatt av meg, snarere enn pliktene dine.
Forklar meg hva vi gjør og hvorfor dagen er så spesiell,
så kan du kanskje overbevise meg om at du er fokusert på de riktige tingene.
Selvsagt.
Slik tradisjonen er denne dagen,
utsletter vi dissidenter, romvesensympatisører og terrorister.
Men dagen er spesiell fordi vi utsletter
den siste av Konføderasjonens største fiender.
Doktor Jurati bør ha henne klar nå.
Er Agnes Jurati her?
Det er barbarisk. Offentlige henrettelser er unødvendige demonstrasjoner
av autoritet overfor et folk som er overvunnet.
Det er grusomt og uvanlig.
Det er opprørende at det er så populært hos det store flertallet.
Hvor er jeg?
Jeg sier alt dette gitt den tilliten som er vanlig mellom husdyr og eier.
Mjau.
Hva er du egentlig? Ikke si det, kanskje.
Jeg er Spot-73. Din aller beste venn, selvsagt.
- Og jeg har lagd deg? - Selvsagt. Mjau.
Greit. Ok.
Ok, la oss se på alternativene her.
Er jeg sprø? Jeg føler jeg kunne finne på en bedre tvangstanke.
Jeg er død. Se forrige hypotese og erstatt meg med Gud.
Jeg er i et sprøtt parallelt univers der jeg er lik,
bare litt flinkere til å programmere kjæledyr.
Her er hennes eksellense: presidenten av jordens Konføderasjon.
- Sju! - Agnes.
- Du ser heit ut, men hvor er... - Du husker selvsagt mannen min.
Ja, selvsagt.
Føler noen andre seg hete med disse kragene?
- En stund siden sist. - Det er det. Er det?
Ja, sist jeg så deg, stirret du på stjernene.
Ja!
Ja, Stargazer. Ja!
Jeg mener, jeg stirrer på stjernene.
Fru president. Hvilken... Gratulerer, forresten.
Hvorfor kalte du henne "Sju" i stad?
- Et kallenavn. En drikkelek. - Doktor Jurati.
- Mjau. - Hva er det egentlig?
- Mjau. - Har du...
Tja, jeg er visst utrolig ensom overalt faktisk.
Men du er president. Flott.
Det holder. Er fangen i stagneringscelle M-5-10 klar?
Kan du vise oss?
Vi antar at dette er noe jeg vet hvordan jeg gjør.
Ja.
Ok.
Velkommen, doktor.
Ja da. M-5-10.
TA UT EKSEMPLAR M 5 10
Av alle menneskets fiender som vi har underlagt oss,
har ingen vært like farlige som...
- Borgene. - Himmel og hav.
Dette er ikke riktig. Kuben er borte. Kuben er død.
Kronometeret feiljustert.
Kvantenivå-dekonfigurering.
Tertiære assistent i unimatrise null en, hjelp meg.
Det er en splint i kjøttet. Begynnelsen...
- Hva er i veien - Er ikke det opplagt?
- Du rev henne løs og satte henne her. - Hansen, Annika, assimilert 23-50.
Hansen, Annika slapp unna assimilasjon, men du, skjøre tekopp.
Du...
...er vant til denne følelsen overalt.
Hvilken følelse?
Ikke-tilhørighet.
Sett dem i bur og de blir så lett sinnssyke.
Jeg er i et bur. Jeg brenner kvadrantene i fjerne systemer.
Virkeligheten er delt. Det er en splittelse.
Tid!
Tiden er ødelagt.
Borgdronningen har en slags trans-temporal bevissthet,
den når inn i nærliggende tid og virkeligheter.
De hører ekko av seg selv, av hverandre.
Har jeg hørt.
Tritiumputen har injisert interpleksopphevere.
Borg nanobot-hemmere fungerer på 100...
Sånn er det, tidslinjen er forvrengt.
Magistrat, du ba om å få vite general Picards status.
Han dokker straks.
Fordi en trygg galakse er en menneskelig galakse.
General Picard
Jeg har blitt bedt om å ta deg til president Annika Hansen.
Ha en praktfull utslettelsesdag.
Mennesket kommer stadig nærmere å ha tatt over galaksen.
Bare et øyeblikk.
Vi tok denne romulanske terroristen.
Per ordre 939 tar vi imot fangen til mentalavhør.
Jeg skal ta hånd om terroristen selv. Jeg har fått det godkjent.
Prosedyren for romvesener kommer rett fra magistraten. Godkjent av hvem?
- Av meg, soldat! - Giv akt!
Beklager, sir.
Du, ta med fangen.
- Er du der inne, JL? - Jeg begynner å lure.
- Det gjør ikke jeg, det er deg. - Det er godt å se dere begge.
Vi er plassert i en sinnssyk verden av en sinnssyk mann.
Men jeg skal få oss hjem. Sammen.
Raffi, det ser ut til at Sju er presidenten.
Det vil hun være med stil.
Og etter i dag har Picard bedt om tittelen "borgdreper".
General Picard.
Med all respekt, du tar med deg en romvesenterrorist til presidenten.
- La meg minne deg om at hun er kona mi. - Hva?
Det går bra. Jeg ba ham om det. En øvelse i å kjenne sine fiender.
Tjue minutter med din sinte kone er vel verre tortur
enn noe Konføderasjonen kunne tildele?
President Hansen, jeg må drøfte sensitiv etterretningsinformasjon
som vaktsjefen din har fått ut av denne fangen.
Alene.
Og jeg lover deg, magistrat, kona di vil klare seg fint.
Selvsagt, general.
Har alle det bra?
Jeg er president for et fremmedfiendtlig, autoritært regime.
Og gift. Noen har visst funnet ut av problemene med å binde seg.
Jeg er opprører?
Dette er opplagt en alternativ virkelighet.
- Borgdronningen har en annen teori. - Borgdronningen? Her?
- Hun er i kjelleren med Jurati. - Jurati og borgdronningen? Fra Stargazer?
Nei, denne er mer typisk.
Men hun foreslo at det kan ha vært et avvik i tiden.
Tiden?
Selvsagt. Det er sånn han gjorde det.
Dette er ikke en annen virkelighet, det er vår virkelighet.
Han dro tilbake i tiden og forandret nåtiden.
Hvem, mener du?
- En entitet som kalles Q. - Q? Jeg kjenner ham fra biografien din...
Hvordan får vi herr Alfabet til å oppheve det han har gjort mot oss?
Jeg er redd det ikke bare er oss. Han har forandret hele galaksen.
Fra min erfaring med Q
opphever han ikke noe før han er sikker på at vi har bestått en form for prøve.
Men i dag morges, selv for Q... Han virket ustabil.
Ikke helt tilregnelig.
Det var godt å høre.
- Ikke egentlig, Raffi. - Nei, jeg vet det.
Så hva gjør vi nå?
Som jeg sa, er vi ikke de eneste som innser at tiden er ødelagt.
Denne verdenen er en løgn. Fiksjon ut fra mulighetene i det som var.
Du kan så si.
Det kommer noen.
La oss få av deg disse. Ok.
- Hei sann! - Hei, Agnes.
- Sånn. - Takk.
Hei!
Det der ser man ikke ofte.
Du.
Du er Locutus. Og du er ikke det.
Jeg vet at du kan se avviket i tid. Hva gjorde Q i fortiden?
Da han gjorde vår verden om til et forurenset, totalitært mareritt?
- Venn, så fiende og nå... - Svar på spørsmålet! Hva gjorde Q?
En temporal opphevelse. En enkelt forandring.
- Hva var det? Når var det? - Beregner.
2024, det er når. Hvor er hvor?
Beregner. Jorden.
En forandring i tidslinjen starter der, i Los Angeles.
Beregner. Det er noen der som kan hjelpe til.
En Våker. Let etter Våkeren.
Det er en splint i kjøttet. Begynnelsen...
Los Angeles. Vi må dra dit. Vi kan ikke leve i denne virkeligheten.
Om vi vil redde fremtiden, må vi reparere fortiden.
Jeg er redd en overfladisk lesing av brifinger ikke nevnte tidsreiser.
Teknologien her ligner vår egen.
Selv om den ser ut til å inneholde flere torturinstrumenter.
Så hva gjør vi?
Det fins mer primitive måter å reise i tid på.
Gravitasjonskraften til en stjerne, en gravitasjonsslynge,
et warp for å skape en tidsspalte.
Kirks Enterprise gjorde det mer enn én gang.
Men til det trenger du en intelligens som kan isolere avviket
og mikroforflytte for kronoton stråling. De hadde Spock.
Og vi har henne.
Hun har evnene. Men hvorfor skulle hun hjelpe oss?
Alt dette pratet om utslettelse.
Å finne den primære...
Hvordan føltes det da folket ditt ble utslettet?
Du behøver ikke å svare, for det vet jeg.
For en ynkelig slutt på det store Borg-riket.
Er det hva du vil ha? Eller vil du finne en vei tilbake til vår nåtid?
Kollektivet som venter på deg i Deltakvadranten.
Vil du hjelpe oss?
Ja.
Flott. Hva gjør vi nå?
Kaptein Rios.
- Jeg står klar, fru president. - Transport av fem. Pluss borgdronningen.
Beklager, det hørtes ut som du sa "borgdronningen".
Hun er i et stagneringsrør om det gjør det bedre.
- Agnes? Er det deg? - Du blir ikke kvitt meg så lett.
Ok.
Vent litt.
Aktiverer.
- Vi er her fortsatt. - Så sant.
Hør etter. Sikkerhetsprosedyre innledet.
De har stengt av hele palasset.
- Hvorfor? Har de skjønt det? - Nei, det var i brifingen.
De iverksetter økte sikkerhetsforanstaltninger.
All transport er deaktivert.
Prøv å finne en blindsone i sikkerhetsarrangementet.
- Hører dere meg? Sju? - Og nå gjelder det kommunikasjonene også.
Doktor!
Jeg kan ikke stanse det!
Hva i helvete skjedde nå?
Utslettelsesdagseremonien har begynt.
Fange M-5-10 forflyttes. Stagneringsfelt modifiseres...
BORGFANGE FORFLYTTES
...for nevrotransmitteravbøyning.
- Hvor har det blitt av henne? Vet du det? - Hun står i køen.
Til?
Borgdronningen skal drepes på scenen under seremonien.
- Barbarisk. - Av deg.
Kanskje det er muligheten vår.
Vent. Hvordan skal vi borg-nappe dronningen
og slippe unna foran tusenvis av vitner?
- Et smart, strategisk spørsmål. - Takk.
Elnor, improviser. Kommunikasjon, lag et hull.
Transport, lag et større hull. Du og jeg skal finne dronningen.
Nå kommer magistraten for jordens Konføderasjon.
Og du må finne ut hva denne tingen vet.
- Og det er en ordre! - Ja, sir.
Hva gjør du her nede? Hva er det med deg i dag, Annika?
Jeg vurderer å få deg testet for et telepatisk angrep.
- Hvordan våger du å antyde... - Vent, du vet...
Alt dette var min feil, herr førsteektemann.
Borgdronningen hevdet at romulanerne hadde infiltrert palasset
med spioner fra Qowat Milat, eller Sistekvelerne som de kalles i nord.
Jeg antok at det var usant, men hadde ikke bevis. Til jeg så Picard med en romulaner.
For å være forsiktig sendte jeg en melding
til min gamle venn, presidenten, alias Annika sjushots.
En artig historie. Vi tar den en annen gang.
Så jeg kunne teste hypotesen, noe vi har gjort.
Det var masse roping. Hørte du det? Det viser seg
at dronningen løy på en måte som er typisk for en svakere art.
Så hun er på vei for å bli halshugget, eller noe sånt, og i bunn og grunn...
På stedet hvil.
Fru president, vi trenger deg og generalen på scenen. Det er på tide.
Ha det. Ha en fin... du vet.
Jøss. La oss finne ut av dette.
En trygg galakse er en menneskelig galakse.
Mine konføderasjonsfeller.
I dag hedrer vi prisen vi har betalt i form av blodsutgytelse og lidelse
som nå har gitt oss en seiersrik feiring.
Utslettelsesdagen vil for alltid minne oss om menneskets barmhjertige makt.
Og hvem kan bedre minne oss om den barmhjertigheten og den makten
enn general Jean-Luc Picard?
Picard!
Ok. Kom igjen, funger.
Helvete.
La generalens handlinger i dag gi gjenlyd som en advarsel
til enhver art som våger å trosse Konføderasjonen.
For intet monster fra noen mørk avkrok blant stjernene
vil overleve menneskets mektige rettskaffenhet.
Drep!
La Sirena?
- Agnes? - Ja!
Beklager, de har strammet grepet for seremonien.
Har du fortsatt alles transportørposisjon?
Så vidt. Det må være noe som hemmer det.
Vi må forsterke alles signal, og så bare åpne et...
- Transportørvindu. Ja, Raffi holder på. - Skynd dere.
- Kan du slutte å være så utålmodig? - Skal vi virkelig krangle om det nå?
- Kom igjen. Jeg trenger konsollen din nå. - Sjef? Hva skjer?
Romulaneren tilsto at han har lastet opp et virus.
Så jeg har ham med som en gave. God jul, gutter.
Måldataregistreringen er gal. Tårnene feilidentifiserer.
Vi er åpne for angrep, om jeg ikke får det vekk.
Drep!
Nå i kveld, se hva som venter et opprør. Revolt.
Motstand.
I kveld utsletter vi borgene.
Blod!
Picard!
Ditt problem er at hele denne "mann på reise"-greia
skyldes at du ikke passer inn.
- Sier hun som ikke deler noen følelser. - Jeg delte en følelse med deg nå.
Syntetiske katter og mennesker, de står deg nær.
Andre mennesker? De er problemet.
Jeg ville lagt på nå om det ikke ville få oss alle drept.
Advarsel: Kraftskjoldene er deaktivert.
- Hva driver du med? - Elnor, de er dine.
- Vi skulle improvisere. - Du skal alltid vise deg.
Jurati, skjoldene er nede. Vi har ett minutt før de går opp.
Si at vi er klare.
Helvete!
- Det lyder ikke oppmuntrende. - Jeg jobber med saken.
Borg!
Kom an, vi har ikke mer tid.
- Jurati, vi har ti sekunder. - Nesten ferdig.
Drep henne!
Sju, vi må kanskje kjempe oss ut herfra.
- Drep henne! Drep borgen! - Få ham vekk.
Jeg får ikke fatt i dem, Agnes!
Der, ja! Hva syns du om den...
Det var skikkelig fælt.
- Jeg trenger hjelp. - Greit.
- Sett deflektorskjoldene på fullt. - Oppfattet.
Deflektorskjoldene er på fullt.
- Koblingen til hovedsystemet er her. - Å nei.
Ikke tenk på å koble den greia til skipet mitt!
- Hva i helvete gjør du? - Vi trenger henne til å dra tilbake i tid.
Tidsreiser får meg ikke til å føle meg bedre. På noen måte.
De har oppdaget oss. Vi må komme oss i vei.
- Uansett hva dette er, må det fungere. - Det vil det nok.
- Advarsel: Skip på kollisjonskurs. - Rios!
Kaptein Rios, få oss vekk herfra.
Advarsel: Presidentoverstyring. Deflektorer deaktivert.
Vent, hva?
- Nei! - Elnor!
Jeg lurer på hva det vil stå på et trofé med hodet ditt på.
Hva med: "Jean-Luc Picard: Forræder.
Drept mens han reddet en borg."
OPPRINNELIGE STAR TREK-TEMA AV
Tekst: S. Marum