ALARMBEREDSKAB
Alarm. Indtrængning på skibet.
Svigt i atmosfæresystem på dæk 5.
Fart på!
Svigt i elforsyning på dæk 5.
Alle sikkerhedsteams skal straks melde sig på broen.
Fart på, kadetter!
Alfa-team til broen. Beta-team sikrer warpkernen.
Inertidæmpere slået fra.
Funktionsfejl i integrator.
Vi må væk. Fart på. Kom nu!
Warpfelts sammenbrud nært forestående.
Bro.
Styresystemer genstarter.
Sys... sys... system slået til.
Status.
Hold inde!
Picard!
Overførsel af brokontrol på 40%.
- Hvad sker der? - Alle systemer omdirigeres.
Hun får fuld adgang. Våben, navigation, alt.
Computer, aktiver selvdestrueringssekvens.
Selvdestruering aktiveret.
- Ni, otte, syv, seks,... - Picard.
...fem, fire, tre, to, en.
BYGGER PÅ "STAR TREK: DEN NÆSTE GENERATION"
CHÂTEAU PICARD, FRANKRIG 48 TIMER TIDLIGERE
En lille smule.
- L'chaim. - Sláinte.
- Na zdorov'ye. - Santé.
Skål, ører i metermål.
Hvis man tager dage på Jorden...
...er det her en af dem, jeg bedst kan lide.
Hvorfor?
Man fejrer årstidens afslutning.
En markering af veludført hårdt arbejde.
Sådan kan man vel godt se på det.
Hvordan ville du se på det?
Det ved jeg ikke.
"Grib dagen, for vi ved ikke, hvad i morgen bringer."
Ja!
Dagen i dag er prægtig, og der er ingen garanti for at se morgendagen.
- Skål for Zhaban. - Zhaban.
Du må savne ham.
Det gør jeg.
Selv nu efter halvandet år.
Vidste du, at vi blev lovet bort til hinanden ved fødslen?
- Det anede jeg ikke. - Sådan er vores skikke.
Men vi lærte at elske hinanden.
Rigtigt.
Men husk, at romulanere ikke sørger over tab, som mennesker gør.
Vi elsker inderligt, og så hylder vi den kærlighed ved at elske igen...
...endnu mere inderligt.
Da jeg kom hertil for at arbejde, så jeg dig som en mand, der valgte stjernerne.
Efter al den tid er jeg begyndte at spekulere på,
om du har jagtet eller er flygtet?
- Bliver det for personligt? - Nej.
Fortsæt endelig.
Hvorfor har du valgt at være alene?
- Jeg er da langtfra alene. - Du ved godt, hvad jeg mener.
Som du selv siger, har jeg levet mit liv blandt stjernerne.
Er det det, du virkelig ønsker?
Det eneste, du ønsker?
Den del af mig, der virkelig ønsker noget...
...er den del, der må vente i kø.
Bag hvad?
Pligten vel.
Behovet for at være i konstant bevægelse.
Og hvor er hjertet efter al den konstante bevægelse?
Hvad ville du mon finde, hvis du simpelthen... stoppede op?
Her...
...og nu.
Ja, klokken er mange, og du skal holde tale i morgen.
Jean-Luc!
Hvorfor har du valgt at være alene?
Jean-Luc.
Min lille Magellan.
Du smutter bare væk.
Jeg kunne lige så godt være sejlet ud over verdens ende.
Du er godt nok dramatisk, hvad?
Paris er kun en transport væk.
Og du har aldrig set en nattehimmel som den her, kan jeg love dig.
Der er fortryllende her.
Din far kan rode rundt ude i jorden,
mens din bror knokler med skolen.
Det her kan være vores sted. Dit og mit.
Vi fjerner planterne. Vi kan endda male vinduerne.
Vores egen verden.
Hvad siger du?
Kommer I til at skændes mindre her?
Maman!
Yvette!
Kom og find mig.
Selvfølgelig gør vi det.
Men hvis vi alligevel råber ad hinanden af og til,
skal du kigge op og forestille dig, hvor små vores stemmer er derude.
Så små, at man ikke kan høre dem.
Kig op på stjernerne, Jean-Luc.
Kig op.
Overkommando, her er USS Avalon.
Vi har opdaget en rumlig anomali. Afventer forholdsordre.
Der var du. Jeg har ledt efter dig over det hele
med en kop nu helt sikkert... kold Earl Grey.
Undskyld. Ja tak.
Jeg har...
Ja?
En bog. Jeg har prøvet at finde den.
Det er en førsteudgave. Grønt omslag med gylden skrift.
Den må være her på hylderne.
Tak.
Laris...
I går aftes...
- Jeg var... - Dig.
Du var dig.
Ja.
Intet behøver at ændre sig.
Det er for sent, Jean-Luc.
Det har været tydeligt for os begge længe, vil jeg tro.
Fra nu af vil alting være alt for... akavet.
Og jeg er for gammel til det akavede.
Er du klar over, hvor svært det er at komme for sent i transporternes tidsalder?
Alligevel lykkes det dig.
Vi kalder tit verdensrummet for den yderste grænse.
Men jo ældre jeg bliver, desto mere begynder jeg at tro...
STJERNEFLÅDEAKADEMIET, SAN FRANCISCO
...at den egentlige yderste grænse er tiden.
OVERKOMMANDOEN DEN FORENEDE FØDERATION AF PLANETER
I Overkommandoen såvel som i livet...
...bebyrder det, vi gør i kriser, os tit mindre
end det, vi ville ønske, vi havde gjort.
Det, der kunne være sket.
Tiden tilbyder os mange muligheder,
men sjældent giver den os en chance til.
Og hvad angår fremskridt...
...vil jeg gerne fremhæve jeres klassekammerat.
Den første rent romulanske kadet på Stjerneflådeakademiet.
Elnor.
Må I alle dristigt drage ud i en fremtid
befriet fra fortidens lænker.
Jeg står foran jer...
...som den sidste Picard.
Min forfader var kaptajn på det andet skib
bag Jacques Cartier.
En af mine grandfætre, Renée Picard,
spillede en afgørende rolle i den tidlige udforskning af vores solsystem.
Alligevel vil jeg i dag runde af...
...med et citat fra min mor...
...der på ingen måde var opdagelsesrejsende.
Da jeg var lille...
...pegede hun på nattehimlen og sagde:
"Kig op, Jean-Luc.
Og lad os se, hvad der er derude."
- Der foregår noget udenfor. - Jeg har travlt lige nu.
Gør, hvad du vil. Jeg siger det bare.
Kom frit frem, misfoster.
Lad mig se dit grimme Borg-fjæs.
Vi prøver en anden tilgang.
Det medicinske udstyr, I prøvede at stjæle,
tilhører Fenris Rangers.
Hvis I fordufter nu...
Emmet, kan jeg få lidt hjælp?
Hjælpeløs her, søster.
Computer, afbryd hologramsikkerhedsprocedurer.
Sikkerhedsprocedurer deaktiveret.
Tak.
Fornøjelsen er helt på min side!
Vi må ordne det her.
Har du overvejet at få en besætning af kød og blod?
Nej.
Det er klart.
Et helt liv med mennesker, der har reageret med frygt og fordomme
på dine Borg-forbedringer...
...kan have virket hæmmende på udviklingen af relevante sociale evner.
Ti nu stille.
- Du bestemmer. - Jeg skulle ikke forene hologrammerne.
Man må kunne slå dine terapeutiske udvidelser fra.
Min mund er lukket med syv segl.
Her er det.
Hvad sagde du om udenfor?
En forvrængning af underrummet,
tachyoniske udsving og en voldsom stigning i Hawkingstråling.
Lad mig se.
Hvad fanden er det?
RARITAN IV, BETA-KVADRANTEN
Jeg vil gerne udbringe en skål.
At åbne sit hjerte for en andens...
...at dæmpe sin frygt med tillid...
...at tilbyde venskab...
...er en modig handling.
Tak.
Vi har rejst galaksen tynd i over et år,
siden Føderationen ophævede forbuddet mod synteter. I den tid har jeg lært én ting.
Man kan ikke bede om tillid gennem en tolk.
Det skal komme herfra.
Og herigennem.
Sande bånd kan kun formes,
når hjertet har talt.
Hun lirer en programmeret skåltale af, og så er hun pludselig ballets dronning.
Hun er meget imponerende.
Wow. Meget skinnende.
Tillader De?
Jeg bider ikke.
Jeg ville se de hænder, der har skabt sådan et vidunder.
Du flirter, ikke? Det er sådan, smukke mennesker flirter, ikke?
Jeg er allerede halvsnalret,
så lad mig give dig et godt råd.
Mit længstvarende forhold,
med det, jeg lige har afsluttet, varede under et år.
Jeg er netop blevet frifundet for drabet på min ekskæreste,
da jeg blev gjort sindssyg i gerningsøjeblikket,
så jeg er ikke ligefrem oplagt kærestemateriale, vel?
Gudskelov.
Forvirret.
"Tal aldrig til mig igen" var det allersidste, du sagde til mig.
I sidste øjeblik.
Jeg troede, jeg måtte bryde ud i deltansk folkesang.
Den mulighed byder sig næppe igen.
Jeg ved godt, at Rios kaldte op. Du skal af sted.
Jeg fortsætter mit charmerende diplomati her.
Du smuglyttede til min private samtale med din stærke robothørelse.
Du bad mig jo selv om at forhindre dig i at kalde op til nogen i fuldskab,
så jeg lod overvågningen omfatte opkald til dig.
Der udnytter du vist en teknikalitet.
Jeg kalder op, når jeg ved mere. Du klarer dig sikkert fint uden mig.
Hvad med dig og...?
Det med at vi sagtens kunne arbejde sammen, gav en del mere mening på Jorden.
Jeg vil nødig virke bagklog,
men der følger et stort pres med hans nye job.
Hvor svært kan det være?
En til teleport.
Hvorfor haster det sådan, kaptajn?
Glem det. Der er ikke tid. Giv mig et øjeblik.
Kemi, få os frem hurtigst muligt uden at flyve gennem en sol.
- Kommunikation, noget nyt? - Nej, kaptajn.
Bliv ved med at prøve.
Løjtnant Urtern, jeg skal have rapporter om offensive og defensive strategier.
Vi skal ikke nå frem uden en mulig kampplan.
- Er alt i orden? - Javel.
Styr på det som altid. Tak.
Stjerneflåden har beordret os at undersøge en anomali i underrummet.
Jeg kunne godt bruge dig her.
Din... hjerne, mener jeg.
Det er da på en måde meget sødt.
Kursen er sat, kaptajn.
"Sæt i værk."
Traditionens pres.
Det er jo din egen skyld.
Ingen bad dig om at overtage en mission med lig i lasten.
Bri'oon Raul, enkadrering: Hikaru Sulu.
Kadet Maxwell Nagata, enkadrering: Grissom.
Meld jer ved jeres anviste transportpladser.
Hvordan står det til?
Jeg overvejer at opdatere Kobayashi Maru.
Godt. Jeg hader den prøve.
Tak, jeg er meget glad for at være kansler for akademiet.
Klart. Det tvinger dig til at fokusere på Stjerneflåden i stedet for på dig selv.
Hvordan har Seven det nu?
Touché.
Du kender Seven.
Der er altid nogen derude, der er i knibe. Hvem skulle så være vigtigere end det?
Det ville du gerne være for hende.
Hun har nok fået mig til at håbe på noget mere.
Det kan du ikke forstå.
Jeg mener... Selvfølgelig kan du forstå det.
Når alt kommer til alt, har I to sgu bare nok i jer selv.
I er tilfredse med at rejse i rummet.
Jeg gad vide, om I overhovedet bliver ensomme.
Kadet Elnor, enkadrering: Excelsior
Elnor.
Admiral Picard. Jeg håbede at se dig inden afgang.
- Det er en spændende tid. - Ja.
Jeg er meget spændt.
Men jeg er også nervøs for, om det kan tage fokus fra mine studier.
Det er paradoksalt.
Der er et citat i bogen her, der passer glimrende til lejligheden.
Den er skrevet af Spock...
DE MANGE OG INDIVIDET SPOCK
...og det er hans erindringer om de udfordringer, han mødte,
da han var en af de første vulcanske kadetter i Stjerneflåden.
"Begejstring styrker optagelsen af viden."
Med andre ord: Nyd livet.
Den vil jeg passe godt på.
Tak for bogen, admiral.
Fart på, kadet. Der er afgang om ti minutter.
Kommandør Musiker, meld Dem ved Excelsior til afgang.
Samme skib?
Så du holder ham under dine vinger?
Knægtens oprigtighed kan give ham store problemer,
så jeg passer på ham.
Det synes jeg ærligt talt er glimrende.
Alle officerer og kadetter stiller ved deres skibe til afgang.
Nu spiller de min sang.
God rejse.
- Admiral. - Kommandør.
Løjtnant Urtern, hvad er det, jeg kigger på?
En rumlig anomali. Mindre tachyoniske udsving, men intet kritisk.
Den er tilsyneladende stabil.
Strukturen i en rift i rumtiden emmer ikke ligefrem af stabilitet.
- Kaptajn Rios, vi bliver prajet. - På skærmen.
- Hvad laver du her? - Jeg ville spørge om det samme.
Hvad fanden har du gjort ved mit skib?
Rettelse: mit skib.
Pas på hende, sagde jeg.
I stedet brugte jeg hende til at passe på andre,
hvilket i mit arbejde kan blive voldsomt.
Skrammerne klæder hende.
Hej, Seven!
Løjtnant Sing?
Signalet stammer fra anomalien, kaptajn.
En besked?
Jeg kører det gennem oversætteren.
Det gav ikke noget.
UKENDT SPROG
- Sjov måde at sige hej på. - Jeg tager mig af det.
Nå, undskyld. Tillader De, hr. kaptajn?
Kaptajn?
Det er meget lettere bare at føje hende.
Jeg viser signalet i bølgeform. Spredt, kaotisk.
Analyserer.
Ikke et sprog. Flere sprog.
Utallige. Oven i hinanden.
Alle beder om...
Nej, bønfalder...
Agnes, hvad bliver der sagt?
Der bliver sagt: "Hjælp os."
"Hjælp os, Picard."
Hjælp os, Picard.
GREATER LOS ANGELES HISTORISK STED
FORWARD AVENUE HISTORISK BYDEL
Jeg skal have noget te.
Earl Grey. Rygende varm.
Måske noget stærkere.
Kaptajn Picard.
Admiral.
Undskyld. Admiral.
Men for mig vil du altid være kaptajn.
Hej, Guinan.
- Dejligt at se dig. - I lige måde.
Det er til dit private lager.
Du nærmer dig de 100, og jeg er flere gange ældre,
så i vores alder er der ingen grund til at gemme til lager.
El-aurianere ældes meget langsomt.
Men kun hvis vi vælger det.
Jeg har bemærket, at mennesker ikke kan lide at blive mindet om deres dødelighed,
så jeg prøver at følge med.
Tak for det.
Du er her vist ikke for at mindes gamle dage.
Det er vist mere nutiden, der bekymrer dig.
Hvad er der galt?
Må jeg ikke bare savne en gammel ven?
Jo, men jeg har holdt dig i hånden,
mens du har styret gennem Føderationens diplomatiske katastrofer.
Jeg har set dig konfrontere trusler mod galaksen.
Vi er sprunget fra ét univers til et andet sammen.
Jeg kan ikke huske, at jeg nogensinde før har set dig helt så...
Det tager jeg i mig.
Jeg har set dig sådan før, og det er alvorligt.
Så selvom den her er skøn, er det ikke nok.
Øverste hylde eller smuglersprit?
Smuglersprit, tror jeg.
Så bliver det saurisk brandy.
Kom.
Det er ikke, fordi jeg aldrig har elsket nogen.
Det har jeg.
Nogle gange ganske højt.
Ja, men altid kun dem, hvor det ville være midlertidigt.
Nej, det passer ikke helt.
Så du ikke behøver frygte, at de bliver hængende.
Tror du, at jeg lever i frygt?
Nej da. Jeg tror, du har udrettet mange tapre ting.
Af en slags.
Det er for sent.
Lige det skib er sejlet.
Jeg så det stævne ud.
Jean-Luc, nu er du fjollet.
- Hvabehar? - Ja. Det er ikke for sent.
Problemet er ikke tiden. Det er dig.
Du taler altid om kærlighed, som om du har taget den alvorligt.
Det eneste, du satte på spil og risikerede at få knust, var dine knogler.
Det eneste, du risikerede at tabe, var dit liv.
Det er ikke et ubetydeligt tab.
Der findes værre skæbner end at dø.
Det ved du om nogen.
Du har levet alene i næsten 100 år?
Hvorfor? Hvad bremser dig?
Okay. Hvorfor besluttede du i første omgang at drage ud til stjernerne?
Det har vi talt om utallige gange.
For at udforske, møde nye civilisationer...
Jean-Luc, i den tid, jeg har kendt dig, er det eneste sted,
du har været bange for at efterforske,
uanset om det var kød og blod eller kunstigt eller syntetisk, er herinde.
Hvad er det, der er sket derinde, som vi to aldrig har talt om?
Ved du hvad? Jeg forstår det godt.
Jeg tror ikke, du finder dine svar blandt stjernerne. Det har du aldrig kunnet.
Desuden vil jeg foreslå, at vi drikker.
For jeg mener, at den yderste grænse stadig mangler i én form.
Jeg beklager, at jeg kommer brasende, Jean-Luc, men det er en følsom sag.
Hvad er der, Sally?
Vær sød at sidde ned.
Vi er stødt på noget unikt i rummet.
Vi vil gerne have dig til at se på det. Personligt.
Med forlov, admiral,
så må der være utallige personer, der er bedre egnet til det.
Dens begivenhedshorisont var årsag til en voldsom stigning i Adler-Lasky-stråling.
Og så begyndte den...
Altså, at transmittere.
Sådan begynder den.
Hjælp os, Picard.
Sådan begyndte den, sagde du.
Resten af beskeden er Artikel 15 i sin helhed.
Artikel 15?
En bøn om at blive optaget i Føderationen?
En ukendt aktør, der kan åbne og lukke et hul i rumtiden,
vil være med i Føderationen
og vil åbenbart udelukkende tale med dig om det.
Jean-Luc?
Det var da et uventet møde.
Ja. Dr. Jurati er her også.
Det er admiral Picard.
- Dit rygte er ilet dig i forkøbet. - Stargazer var min første mission.
Naturligvis ikke den her Stargazer.
Men... at være her...
Det føles, som om ringen er sluttet i mit liv.
Hun er sandelig noget af et skib.
Er du ikke enig?
Stargazer er det første i en ny klasse af skibe,
som gør brug af dele, der er udviklet på baggrund af forskning i Borg-kuben.
Ja, det er da også rigtigt.
Der er stadig mange i Stjerneflåden, der frygter Borgerne, og min tilstedeværelse
bidrager til de historiske spændinger og paranoiaen.
Admiral på broen.
Chris.
- Godt at se dig. - I lige måde.
Velkommen til Stargazer.
Tak.
Fortsæt endelig.
Nå da...
Den er noget mere sofistikeret end min Stargazer.
Jo ældre de renoverede skibe bliver, desto yngre ser de ud. I modsætning til mig.
Jeg synes, du ser aldeles positronisk ud.
Agnes, hvor er jeg glad for at se dig.
Hvis vi ser bort fra omstændighederne.
- Status? - Forsvar, forstør.
Jamen lad os se, om de har andet at sige til mig personligt.
- Med forlov, kaptajn? - Bare slå dig løs.
Løjtnant, praj alle åbne sekvenser.
Her er admiral Jean-Luc Picard, der svarer på jeres forespørgsel.
Jeg gentager. Her er admiral Jean-Luc...
Picard.
Energiudsving på alle parametre.
- Der kommer noget igennem. - Det kan jeg se.
Alarmberedskab!
Træk os tilbage. Hold os på afstand.
Seven.
Ja, admiral.
Det er et Borg-skib.
Stargazer, her er kommandør Musiker.
Excelsior er klar til at træde til.
Det er rart at vide, Raff.
Admiral, lige nu ligger vi som spydspids.
Du er den højest rangerende officer, og djævelen kalder på dig.
Hvis vi ikke gør noget, gør de sikkert. Så hvad stiller vi op?
Det ved jeg ikke.
Det derude
kan være et af de store vendepunkter i historien.
Picard, Borgerne fortærer. De assimilerer.
De beder ikke om at blive assimileret.
Dr. Jurati?
Der er grund til at være varsom. Men alt ved det her er unikt.
Så vidt vi ved, er Borgerne så godt som udryddet.
Sat ud af spillet.
Giver det så ikke mening, at de ændrer taktik?
Jo, fuldstændig.
De vil sejre med alle midler, og mangler de råstyrke, bruger de list.
Vi risikerer at angribe den mægtigste allierede, Føderationen kan få.
Lige præcis.
Jeg kan ikke tro mine egne ører.
Borgerne har udslettet hele arter
og dræbt millioner, heriblandt mine forældre.
- Undertvunget endnu flere. - Ja, jeg forstår...
Det lyder kynisk, men lad mig tale ud.
Tager jeg fejl, udsletter vi et Borg-skib, men har jeg ret, og gør vi ikke noget,
så er det her begyndelsen på Føderationens endeligt.
Kaptajn Rios til broen.
- De prajer os. - Lad os høre.
Der er ikke mere tid.
Vi vil alene forhandle med Picard.
Og hvordan har I tænkt jer at gøre det?
Vi sender en repræsentant.
Vi tilbyder vores dronning.
Det er helt udelukket at tage dem om bord.
Send signal ud til hele flåden.
- Op med skjoldene! - Javel, kaptajn.
Vi har et indgående transportsignal.
Scanninger tyder på et enkelt væsen.
Organiske syntetiske dele stemmer med Borg.
Kaptajn, skal vi skyde?
Ikke endnu. De kan ikke trænge gennem skjoldene.
Dronningen kommer rent faktisk.
Rios, vent ikke, til det er for sent. Skyd.
Åbn en kanal.
Kanalen er åben, kaptajn.
Borg-fartøj, afbryd forsøg på transport, eller vi åbner ild.
Hendes transportsignal trænger gennem vores skjolde.
- Hvilket dæk? - Her. Broen.
Klar med faserne!
- Moshe, skyd ikke, før der gives ordre. - Javel.
Sikkerhedsteam til broen.
Alle sikkerhedsteam stiller på broen øjeblikkeligt.
Den var ny.
Vi ønsker fred.
Men først har vi brug for...
Hvad?
Hvad har I brug for?
Kraft.
Indstil skydningen!
Hold op med at skyde!
Dronningen bedøver dem. Hun dræber dem ikke.
Hold op med at skyde!
Isolineær fragmentering registreret.
Kommandolinje ødelagt.
Kontrol over bro omdirigeres.
Overførsel af brokontrol på 20%.
Overførsel af brokontrol på 40%.
Hvad sker der?
Hun skaffer sig adgang til skibets Borg-justeringer!
Hun får fuld adgang. Våben, navigation, alt.
Hun assimilerer skibet.
Ikke bare vores skib, men hele flåden. Hun bruger os som midtpunkt.
Hun får fat i kommandokoderne til alle vores skibe.
Send signal ud til hele flåden. Alle skibe åbner ild mod Borg-fartøjet.
Jeg kan ikke! Hun har lukket for kommunikation.
Hun har assimileret 70... Nej, 75% af skibet.
Vi bliver låst ude.
Picard, vi må ikke lade hende få en armada. Det ved du godt.
80% assimileret. Hun øger tempoet!
Tiden er løbet ud.
85%!
Vi kan ikke gøre noget!
Computer, aktiver selvdestrueringssekvens.
Selvdestruering aktiveret.
Afventer endelig kommando.
Hun er på 90%!
Hvis den når op på 100, kan vi ikke selvdestruere.
Picard!
Autoriserer.
Picard nul-nul-nul-destruer-nul.
Nødselvdestrueringssekvensen er nu aktiveret.
Destruering om ti, ni...
Picard.
...otte, syv, seks, fem, fire...
Kig op.
...tre, to, en.
Laris!
Vil De foretrække at få Deres morgenservering på verandaen?
Solskjoldene holder godt her til morgen. Der er klar himmel.
- Hvem fanden er du? - Harvey.
- Har De det godt? - Nej. Hvor er Laris?
Laris, et romulansk navn.
I daglig tale kan det oversættes til "en ny dag."
Skal jeg tjekke indvandringslisterne for det navn?
Hvad foregår der?
Glimrende spørgsmål, Jean-Luc.
Mon capitaine.
Hvor har jeg dog savnet dig.
Nej. Nej, nej.
Du milde. Du er noget ældre, end jeg havde regnet med. Lad mig lige indhente dig.
Nu står vi lige.
Q.
Forbandede Q.
Kan du huske, hvad jeg sagde til dig sidst?
"Prøven slutter aldrig?"
Hvad fanden laver du her?
Du har talt meget om at få en chance til.
Min ven, velkommen til enden
af den vej, der ikke blev valgt.
ORIGINALT STAR TREK-TEMA AF ALEXANDER COURAGE
Tekster af: Eskil Hein