NÖDLARM
Larm: inkräktare.
Livsuppehållande system på däck fem.
Sätt fart!
Elavbrott på däck fem.
Alla säkerhetsteam till bryggan genast.
Sätt fart, kadetter!
Team Alpha till bryggan. Team Beta, säkra warphärden.
Tröghetsdämpare ur funktion.
Felfunktion i... integratorn.
Kom igen, sätt fart. Skynda på!
Warphärdskollaps omedelbart förestående.
Bryggan.
Skeppet startar om systemen.
Sys... System... System i funktion.
Status.
Sluta skjuta!
Picard!
Bryggkontrollöverföring 40 procent.
- Vad händer? - Alla system är omdirigerade.
Hon får full tillgång. Vapen, navigation, allting.
Dator, aktivera självförstöringssekvens.
Nödförstöringssystemet aktiverat.
- Nio, åtta, sju, sex... - Picard.
...fem, fyra, tre, två, ett.
BASERAD PÅ "STAR TREK: THE NEXT GENERATION"
CHATEAU PICARD, FRANKRIKE 48 TIMMAR TIDIGARE
Lite grann.
- L'chaim. - Sláinte.
- Na zdorovie. - Santé.
Skål, gutår.
Du vet, om vi pratar dagar på jorden...
...är den här en klar favorit.
Varför då?
Vi firar vinskördens avslutning.
En bekräftelse på ett väl utfört arbete.
Så kan man säkert se det.
Och hur ser du på det?
Jag vet inte.
"Lev idag, för vi vet inte vad morgondagen bär."
Ja!
Dagen är härlig, och vi har inte löfte om nån morgondag.
- För Zhaban. - För Zhaban.
Du måste sakna honom.
Det gör jag.
Även nu, ett och ett halvt år senare.
Visste du att vi trolovades redan vid födseln?
Det visste jag inte.
Sån är vår sedvänja.
Men vi lärde oss att älska varandra.
Djupt.
Kom ihåg att romulaner inte sörjer som människor.
Vi älskar djupt, och sen hedrar vi den kärleken genom att älska igen...
...ännu djupare.
När jag var ny här såg jag dig som en man som valde stjärnorna.
Efter all denna tid har jag kommit att undra
om du har sökt eller flytt.
Är jag för personlig nu?
Nej då!
Fortsätt.
Varför har du valt att leva ensam?
Jag är knappast ensam.
Du vet vad jag menar.
Som du sa har jag tillbringat mitt liv bland stjärnorna.
Är det vad du verkligen vill?
Det enda du verkligen vill?
Den del av mig som verkligen vill...
...är den del som måste vänta på sin tur.
Vad går före?
Plikten, antar jag.
Behovet att röra på sig.
Och var finns hjärtat efter all denna ständiga rörelse?
Vad skulle du finna om du bara... stannade upp.
Här...
...och nu.
Det är mycket sent, och du har ett tal imorgon.
Jean-Luc!
Varför valde du att vara ensam?
Jean-Luc.
Min lilla Magellan.
Smyga iväg så där.
Jag kunde lika gärna ha seglat över jordens kant.
Så dramatisk du är.
Paris ligger bara en transport bort.
Och du har aldrig sett en sån natthimmel, det lovar jag dig.
Den är magisk.
Din far kan rota i jorden bäst han vill,
medan din bror är på internatskola.
Det här kan vara vårt ställe, ditt och mitt.
Vi tar bort vinrankorna, vi kan till och med måla på fönstren.
Vår egen värld.
Vad säger du?
Kommer ni att gräla mindre här?
Maman!
Yvette!
Kom och hitta mig.
Självklart ska vi det.
Men om vi skulle skrika åt varandra ibland
vill jag att du tittar upp och föreställer dig hur små våra röster är där ute.
Så små att de inte ens hörs.
Blicka upp mot stjärnorna, Jean-Luc.
Blicka upp.
Stjärnflottans kommando, USS Avalon här.
Vi har upptäckt en rymdanomali. Begär information.
Där är du ju. Jag har letat överallt efter dig
med en mugg av vad som nu, definitivt... är kallt te.
Förlåt mig. Tack.
Jag har...
Ja?
En bok. Jag har letat efter den.
Det är en förstautgåva. Grönt omslag och guldskrift.
Den måste finnas här i hyllan nånstans.
Tack.
Laris...
Igår kväll...
- ...var jag... - Du.
Du var dig själv.
Ja.
Inget behöver förändras.
Det är för sent för det.
Det har nog stått klart för oss båda en tid nu.
I fortsättningen skulle det bli alltför... genant.
Och jag är för gammal för att vara generad.
Har du nån aning om hur svårt det är att vara sen i transportörernas tidsålder?
Ändå klarar du av det på nåt sätt.
Vi kallar ofta rymden det stora okända.
Men ju äldre jag blir, desto mer tror jag...
STJÄRNFLOTTANS AKADEMI, SAN FRANCISCO
...att det verkliga stora okända är tiden.
STJÄRNFLOTTANS KOMMANDO FÖRENADE PLANETFEDERATIONEN
I Kommandot, liksom i livet,
tyngs vi mindre av det vi gör i en kris
än det vi önskar att vi hade gjort.
Vad som kunde ha varit.
Tiden erbjuder många möjligheter,
men den erbjuder sällan en andra chans.
Och beträffande steg framåt,
vill jag nämna er klasskamrat,
den första helt romulanska kadetten vid Stjärnflottans akademi.
Elnor.
Må ni alla frimodigt gå in i en framtid
fri från det förflutnas bojor.
Jag står inför er...
...som den siste Picard.
Min förfader förde befäl på det andra skeppet
efter Jacques Cartier.
En brylling, Renee Picard,
var djupt involverad i utforskningen av det här solsystemet.
Ända väljer jag att lämna er...
...med min moders ord...
...som inte alls var en utforskare.
När jag var pojke...
...brukade hon peka upp mot natthimlen och säga:
"Blicka upp, Jean-Luc.
Låt oss se vad som finns där ute."
Nåt pågår utanför.
Jag är upptagen.
Gör som du vill. Jag bara talar om det.
Kom fram, missfoster.
Visa ditt fula borg-ansikte.
Vi prövar ett annat sätt.
De medicinska förråden ni försökte stjäla
tillhör Fenris Rangers.
Om ni drar er tillbaka nu...
Emmet, lite hjälp?
Jag är hjälplös, syster.
Dator, koppla bort hologrammets säkerhetsprotokoll.
Säkerhetsprotokoll avaktiverat.
Tack.
Nöjet var mitt!
Vi måste fixa det här.
Har du övervägt en besättning av kött och blod?
Nej.
Självklart...
Ett helt liv med människor som reagerar med rädsla och fördomar
på dina borg-förbättringar...
...kan ha hämmat din förmåga att ha relationer.
Sluta prata.
- Okej. - Jag borde inte ha samkört hologrammen.
Det måste gå att stänga av dina terapeutiska insticksprogram.
Jag säger inget.
Här har vi det.
Vad sa du? Om rymden?
Subrymddistortion,
tachyonfluktuationer och toppar av Hawkingstrålning.
Visa mig.
Vad tusan är det där?
RARITAN IV, BETAKVADRANTEN
Jag vill gärna utbringa en skål.
Att öppna sitt hjärta för en annan...
...att låta fruktan blandas med tilltro...
...att erbjuda vänskap...
...är en modig handling.
Tack.
Vi har åkt runt i galaxen i över ett år,
sen Federationen hävde förbudet mot synteter,
och under den tiden har jag lärt mig en sak.
Man kan inte be om förtroende via en tolk.
Det måste komma från hjärtat.
Genom munnen.
Sann gemenskap kan bara skapas
när hjärtat har talat.
Hon kör en subrutin på skålar och är balens drottning.
Hon är verkligen imponerande.
Oj. Det är ljust.
Tillåter du?
Jag bits inte.
Jag ville bara se de händer som kan skapa ett sånt underverk.
Du flörtar, va? Det är så snygga människor flörtar.
Du vet, jag är redan halvfull,
så jag ska ge dig ett litet råd.
Min längsta intima relation,
inräknat den jag just avslutade, varade mindre än ett år.
Jag frikändes nyligen från mordet på min förre pojkvän
med hänvisning till temporär sinnessjukdom,
så jag är ingen man bör dejta, du vet?
Tack och lov.
Förvirrad.
"Tala aldrig med mig mer", var bokstavligen det sista du sa till mig.
I sista minuten.
Jag trodde att jag skulle tvingas sjunga ett potpurri av Delta-folksånger.
Ett svårersatt tillfälle, förstår jag.
Jag vet, Rios ringde. Du ska iväg.
Jag stannar här och är charmerande diplomatisk.
Om du hörde, har du tjuvlyssnat på min privata kom-länk
med din robothörsel.
Du bad mig faktiskt att övervaka dig för eventuella druckna incidenter,
så jag utvidgade det till druckna svar i kom-radion.
Det känns som att utnyttja en formalitet.
Jag hör av mig när jag vet när vi är tillbaka.
Jag tror nog att du klarar sig bra utan mig.
Hur går det med dig och du vet vem?
Jag erkänner att det där med "vi kan fortfarande jobba ihop"
kändes mycket vettigare på jorden.
Jag skulle aldrig säga: "Vad var det jag sa?"
Men hans nya jobb innebär mycket press.
Hur svårt kan det vara?
Stråla upp en.
Varför så bråttom, kapten?
Spola det där, vi har inte tid. Ge mig ett ögonblick.
Kemi, ta oss dit så fort det går, frånsett att flyga genom en sol.
- Nåt nytt? - Ingenting, kapten.
Fortsätt försöka.
Löjtnant Urtern, ge mig offensiva och defensiva strategirapporter.
Jag vill inte komma dit utan en stridsplan.
- Allt väl? - Ja, sir.
Alltid punktlig. Tack.
Beklagar, nån subrymdanomali som Stjärnflottan vill att vi undersöker.
Jag behöver din hjälp.
Din... hjärna, menar jag.
Det var ganska snällt.
Kurs satt, kapten.
"Se till det."
Pressen att leva upp till saker.
Det är ditt eget fel.
Ingen sa åt dig att acceptera ett befäl med problem.
Bri'oon Raul, uppdrag: Hikaru Sulu.
Kadett Maxwell Nagata, uppdrag: Grissom.
Rapportera till era tilldelade transportkajer.
Så hur är läget?
Jag överväger en uppdatering av Kobayashi Maru.
Bra. Jag avskyr det där testet.
Jag är väldigt glad över att vara kansler för Akademin, tack så mycket.
Visst.
Det tvingar dig att fokusera på Stjärnflottan istället för dig själv.
Hur mår Seven nuförtiden?
Touché.
Du vet hur Seven är.
Det finns alltid folk i knipa där ute.
Vilken skitstövel behöver vara viktigare än så?
Men du skulle vilja vara det, för henne.
Jag antar att hon låter mig hoppas på nåt mer.
Du skulle inte förstå.
Jag menar, det är klart att du förstår.
Men när allt kommer omkring är ni två så jädra självständiga.
Ni reser gärna till stjärnorna.
Jag undrar om nån av er nånsin känner sig ensam.
Kadett Elnor. Uppdrag: Excelsior.
Elnor.
Amiral Picard. Jag hoppades träffa dig före avresan.
- En spännande tid. - Ja.
Jag är väldigt taggad.
Men jag är också orolig att det kan distrahera mig från mina studier.
Det är motsägelsefullt.
Det finns ett citat i boken som är väldigt passande.
Den är skriven av Spock själv...
DE MÅNGA OCH DEN ENDE SPOCK
...det är en memoar om utmaningarna han mötte
som en av de första vulcan-kadetterna i Stjärnflottan.
"Upprymdhet förbättrar insupandet av kunskap."
Med andra ord, släpp loss lite.
Jag ska vårda den ömt.
Tack för boken, amiral.
Rör på benen, kadett. Vi startar om tio minuter.
Kommendör Musiker, rapportera till Excelsior för avfärd.
Samma skepp?
Så du har honom under dina vingar?
Hans frispråkighet kan få honom kickad,
så jag slår vakt om honom.
Jag tycker faktiskt om det.
Alla officerare och kadetter, rapportera till era skepp för avfärd.
Dags för mig att gå.
Trygg resa.
Amiral.
Kommendör.
Löjtnant Urtern, vad tittar jag på?
Rymdanomali, kapten. Låga tachyonnivåer men inget kritiskt.
För ögonblicket är det stabilt.
När rymden-tiden spricker tyder det inte på "stabilitet".
Kapten Rios, vi anropas.
Bildskärmen på.
Vad gör du här?
Jag tänkte fråga samma sak.
Vad tusan har du gjort med mitt skepp?
Rättelse: mitt skepp.
Se efter henne, sa jag.
Istället använde jag henne till att ta hand om andra,
vilket i min bransch ibland kan vara våldsamt.
Dessutom ser några skråmor bra ut.
Hej, Seven!
Löjtnant Sing?
Signalen kommer inifrån anomalin, kapten.
Ett meddelande av nåt slag?
Vi kör det genom universalöversättaren.
Det hörs otydligt, sir.
OKÄNT SPRÅK
- Ett märkligt sätt att säga hej. - Jag tar hand om det.
Förlåt. Kapten, tillåter du?
Kapten?
Löjtnant, tro mig. Det blir enklare för dig att säga ja.
Signalen visas som en vågrörelse. Ojämn, kaotisk.
Analyserar.
Inte språk. Språk, plural.
Ett dussintal. Alla huller om buller.
Alla frågar...
Nej, vädjar...
Agnes, vad säger den?
Den säger: "Hjälp oss."
"Hjälp oss, Picard."
Hjälp oss, Picard.
LOS ANGELES STAD HISTORISK PLATS
FORWARD AVENUE HISTORISKT DISTRIKT
Jag behöver lite te.
Earl Grey.
Kokhett.
Kanske nåt starkare.
Kapten Picard.
Amiral.
Ursäkta. Amiral.
Men du förblir alltid kapten för mig.
Hej, Guinan.
- Gott att se dig. - Tack detsamma.
För ditt privata förråd.
Du är snart hundra år och jag ännu äldre,
så jag tycker inte att vi ska lägga undan nånting.
El-Aurier åldras mycket långsamt.
Ja, men bara om vi väljer det.
Jag har märkt att människor inte vill bli påminda om sin dödlighet,
så jag... försöker hålla mig i trim.
Tackar.
Du är säkert inte här för att prata gamla minnen.
Det verkar vara de nya som bekymrar dig.
Vad är det?
Får jag inte sakna en kär gammal vän?
Jo, men jag har hållit din hand
medan du har navigerat diplomatiska katastrofer för Federationen.
Jag har sett dig konfrontera nya galaktiska hot.
Vi har hoppat mellan universum tillsammans.
Jag måste säga, jag har aldrig sett dig så...
Jag tar tillbaka det där.
Jag har faktiskt sett dig så här, och det är allvarligt.
Så hur fint det här än är, så duger det inte.
Så, finsprit eller hembränt?
Hembränt, tror jag.
Saurisk konjak. Ja.
Kom.
Jag har upplevt kärlek förut.
Det har jag.
Ibland mycket djupt.
Ja, men alltid med såna som bara var temporära.
Nej, det stämmer inte riktigt.
Så att du inte behövde frukta att nån av dem ska stanna.
Tror du att jag rädd av mig?
Åh, nej.
Jag tror att du har gjort många, många modiga saker.
På sitt vis.
Det är för sent.
Det tåget har gått.
Jag såg det gå.
Jean-Luc, du är löjlig.
- Ursäkta? - Ja.
Det är inte för sent.
Tiden är inte problemet, utan du.
Du talar alltid om kärlek som om du nånsin tagit den allvarligt.
Och du vet att det enda du nånsin riskerat att krossa
var dina ben.
Och det enda du nånsin riskerade att mista var ditt liv.
Det är ingen oviktig förlust.
Det finns det som är värre än att dö.
Det vet du bättre än nån annan.
Du har varit ensam i, hur länge? Snart ett århundrade?
Varför? Vad hindrar dig?
Okej. Varför beslöt du att fara till stjärnorna överhuvudtaget?
Vi har pratat om det här många gånger.
För att utforska, möta nya civilisationer...
Jean-Luc, så länge jag har känt dig är den enda platsen
du har varit rädd för att utforska,
Vare sig kött och blod eller en artificiell syntet, här inne.
Vad hände där inne som du och jag aldrig har talat om?
Vet du vad?
Jag förstår.
Jag tror att dina svar inte finns i stjärnorna, och aldrig har gjort det.
Jag föreslår också att vi dricker.
För jag tror att det finns ett sista stora okända kvar.
Ursäkta att jag stör, Jean-Luc, men det är en känslig sak.
Vad är det, Sally?
Varsågod och sitt.
Vi har påträffat nåt unikt ute i rymden.
Vi vill att du tittar på det personligen.
Med all respekt, amiral,
det måste finnas dussintals som är bättre kvalificerade än jag.
Dess händelsehorisont orsakade en topp av Adler-Lasky-strålning.
Och sen började den...
...tja, att sända.
Så här börjar den.
Hjälp oss, Picard.
Så "började den", sa du.
Det kompletta meddelandet är hela Artikel 15.
Artikel 15?
En vädjan att ingå i Federationen?
En okänd entitet som kan öppna och stänga ett hål i rymd-tiden
vill ansluta sig till Federationen,
och vägrar tydligen tala med nån annan än dig om saken.
Jean-Luc?
Ser man på, vilket oväntat möte.
Verkligen. Doktor Jurati är också här.
Det är amiral Picard.
Ditt rykte föregår dig.
Tja, Stargazer var mitt första skepp som kapten.
Inte det här Stargazer, förstås,
men nu när jag är här...
...känns det som om cirkeln är sluten.
Det är inget dåligt skepp.
Eller hur?
Stargazer är det första i en ny serie av skepp.
Det använder komponenter som är resultat av forskning om Borgkubartefakten.
Naturligtvis. Det stämmer.
Det finns många i Stjärnflottan som fruktar borger,
och jag känner att min närvaro
ökar på gamla spänningar och paranoia.
Amiralen på bryggan.
Chris.
Så roligt att se dig.
Tack detsamma.
Välkommen till Stargazer.
Tack.
Snälla ni, lediga.
Tja...
...det här skeppet är sannerligen elegantare än mitt Stargazer.
Ju äldre de här renoveringarna blir, desto yngre ser de ut, olikt mig själv.
Mister, jag tycker att ni ser strålande ut.
Agnes, så roligt att se dig.
Trots omständigheterna.
- Status. - Förstora bildskärmen.
Nå, få se om de har nåt annat att säga till mig personligen.
- Tillåter du, kapten? - Kör hårt.
Löjtnant, alla anropsfrekvenser.
Det här är amiral Jean-Luc Picard som svarar på er anhållan.
Upprepar, det här är amiral Jean-Luc...
Picard.
Energitoppar över hela fältet.
- Nåt kommer igenom. - Jag ser det.
Nödlarm!
Styrman, backa undan. Låt oss få lite avstånd.
Seven.
Ja, amiral.
Det där är ett borg-skepp.
Stargazer, kommendör Musiker här.
Excelsior är redo att bistå.
Skönt att veta att ni är där, Raff.
Amiral, vi är nu spjutspetsen.
Du är högsta befäl här, och djävulen ropar ditt namn.
Jag är rätt säker på att om inte vi agerar, så agerar de.
Så vad ska vi göra?
Jag vet inte.
Den där tingesten där ute,
kan vara hela historiens vändpunkt.
Picard, borgerna konsumerar och assimilerar.
De ber inte om att bli assimilerade.
Doktor Jurati?
Jag förordar försiktighet.
Men allt med det här är unikt.
De borger vi känner till har blivit decimerade,
funktionellt handikappade.
Är det inte logiskt att de har ändrat taktik?
Absolut.
Seger med alla medel, och i avsaknad av styrka, list.
Men vi kanske beskjuter den bästa allierade
Federationen nånsin kan få.
Just det.
Jag tror inte mina öron.
Borgerna har utplånat hela raser,
dödad tiotals miljoner, bland dem mina föräldrar.
- Underkuvat oändligt fler. - Ja, jag för...
Det här låter kallt, jag vet, men lyssna.
Om jag har fel förstör vi ett borg-skepp,
men om jag har rätt och vi är passiva,
är idag början till slutet på Federationen.
Kapten Rios till bryggan.
Sir, de anropar oss.
Låt höra.
Tiden har runnit ut.
Vi förhandlar endast med Picard.
Och hur ska det gå till, menar ni?
Vi skickar ett sändebud.
Vi erbjuder er vår drottning.
Aldrig i livet att jag släpper dem ombord på skeppet.
Sänd till hela flottan.
- Sköldar upp! - Ja, kapten!
Sir, vi har en inkommande transportsignal.
Skanningen indikerar en ensam livsform.
Organiskt syntetiska komponenter överensstämmande med borger.
Kapten, ska vi öppna eld?
Inte än. De kan inte transportera genom våra sköldar.
Men drottningen kommer faktiskt.
Rios, vänta inte tills det är för sent. Öppna eld.
Öppna en kanal.
Kanalen öppen, kapten.
Borgskepp, avbryt transportförsöket, annars öppnar vi eld.
Sir, transportsignalen penetrerar våra sköldar.
- Vilket däck? - Här, sir. Bryggan.
Redo med faserpistoler!
- Moshe, skjut inte förhastat. - Ja, sir.
Säkerhetsteamet till bryggan.
Alla säkerhetsteam till bryggan omedelbart.
Det var nåt nytt.
Vi vill ha fred.
Men först behöver vi...
Vadå?
Vad behöver ni?
Makt.
Eld upphör!
Sluta skjuta!
Drottningen bedövar dem, hon dödar dem inte.
Sluta skjuta!
Isolinjär fragmentering upptäckt.
Kommandonod förstörd.
Bryggkontroller omdirigeras.
Bryggkontroller överförda till 20 procent.
Bryggkontroller överförda till 40 procent.
Vad händer?
Hon tar över skeppets borg-modifikationer!
Hon får tillgång till vapen, navigation, allting.
Hon assimilerar skeppet.
Inte bara vårt skepp, hela flottan. Hon använder oss som ingång.
Hon skaffar kommandokoder till alla skepp.
Anropa hela flottan, alla skepp ska öppna eld mot borg-skeppet.
Går inte. Hon har låst kommunikationerna.
Hon har assimilerat 70... nej, 75 procent av skeppet.
Vi blir utlåsta.
Picard, vi kan inte ge henne en armada. Det vet du.
Assimilerar 80 procent. Hon blir snabbare!
Er tid är slut.
Åttiofem procent!
Vi är hjälplösa!
Dator, aktivera självförstörelsesekvens.
Självförstörelsesekvens aktiverad.
Inväntar slutlig order.
Hon har 90 procent!
Om det når 100 procent, kan vi inte självförstöras.
Picard!
Auktoriserar.
Picard noll-noll-noll, förstör, noll.
Självförstörelsesystemet aktiverat.
Skeppet detonerar om tio sekunder, nio...
Picard.
...åtta, sju, sex, fem, fyra...
Blicka uppåt.
...tre, två, ett.
Laris!
Sir, vill ni ha ert morgonte på verandan?
Solsköldarna fungerar bra idag.
Himlen är så klar.
- Vem tusan är du? - Harvey, sir.
- Mår ni bra? - Nej, var är Laris?
Laris, ett romulanskt namn,
som på engelskt talspråk betyder ungefär "en ny dag".
Ska jag kolla migrantlistorna efter det namnet?
Vad pågår här?
En utmärkt fråga, Jean-Luc.
Mon capitaine.
Vad jag har saknat dig.
Nej. Nej.
Kära nån, du är äldre än jag trodde.
Låt mig hinna ifatt.
Såja, nu är vi jämlika.
Q.
Förbannade Q.
Minns du vad jag sa när vi skildes åt?
"Prövningen tar aldrig slut."
Vad tusan gör du här?
Du brukar prata mycket om en andra chans.
Nåväl, min vän, välkommen till själva slutet
av den väg du inte valde.
STAR TREKS LEDMOTIV AV ALEXANDER COURAGE
Undertexter: Bengt-Ove Andersson