Предстои разследване, а г-жа Дурет смята да съди виновните.
Огромната дупка,
която зейна на улица "Спрус", говори за сериозна небрежност
в един от най-заможните квартали на Филаделфия.
Собствениците на имоти се опасяват, че може да бъдат изселени.
Кметът обсъжда с Градския отдел по благоустройство
евентуална заповед за евакуация през идните няколко седмици.
Днес "Севънтисиксърс" подписват важна сделка.
Ще научим след малко...
Събуждай се.
Тържеството на Джерико е след час. Трябва да посрещнеш гостите.
Не са мои гости. И няма да сляза долу.
Ще слезеш, разбира се. Иначе хората ще решат, че си лоша майка.
Ти си откачила, Лиан. Никой няма да стъпи тук заради онази яма.
Нима?
Тържество ще има - с теб или без теб.
Но бих искала да присъстваш.
Семейно събитие е.
Осем очи.
Карат хората да потръпват от страх,
но всъщност са безобидни.
Нападат само ако са застрашени.
Още веднъж ли?
Стига вече.
Паяче мрежа преде във захлас. Нагоре и надолу снове час по час.
Но плисна кратък дъжд и героя наш заля.
Добре че Слънчо блесна и сгря го начаса.
И паячето пак...
Писна ми. Ти се погрижи за гостите.
Не приемам заповеди от теб.
Работя за нея.
Тя ми нарежда.
Жалка картинка.
Къде са приятелите на Дороти? Не познавам тези хора.
Лиан праща покани от днес за утре за рожден ден, закъснял с шест месеца,
и то след като земетресение е разцепило улицата.
Странно, че никой не дойде.
Горката Дороти. Сигурно се чувства ужасно.
Чувствам се ужасно.
- Да ти помогна ли да се облечеш? - Не.
Няма да се издокарвам, за да радвам Лиан.
Господи. Бяхме толкова близо, Шон.
Няма да ни се удаде друг шанс да я атакуваме изневиделица.
- Онези от сектата сигурно са се отказали. - Не знам.
Те май не се предават лесно.
Дано е така.
Защото тя все ще ми натяква, че съм безсилна в собствения си дом.
Парти за година и половина. Що за глупост?
Тя ни наказва жестоко, Шон.
Трябва да сложим край.
Чрез Джулиан. Тя го слуша.
Няма да тръгне срещу нея, изгубихме го.
Не се знае.
Може и да успеем да го убедим.
Привет на всички.
Исках само набързо да ви благодаря,
че дойдохте да отпразнуваме това, че Джерико навърши година и половина.
Знам, че моментът е особен.
Дороти, това тържество е моят подарък за теб.
Заради престоя ти в болницата не успяхме да отбележим годинката.
Наясно съм, че си заета да организираш други неща,
затова реших аз да се заема с това.
Знам колко обичаш тържества.
Доведох ти Дороти от любимия ти филм, "Вълшебникът от Оз".
Детето има нужда от стабилност.
Трябва да усеща, че е обичано.
А Джерико е безкрайно обичан.
Сигурна съм, че Джуд ще ви разкаже за още страхотни животни.
Така че ви желая приятно прекарване.
Джулиан. Дай шапките.
Парти шапчиците.
Благодаря.
Кой е готов за животинки?
Шапки...
- Какво правиш? - Помагам.
Джулиан, виж в какво те е превърнала.
Цялото семейство сме й заложници.
По-весело, празнуваме рожден ден.
Чувството ти за преценка е изумително.
Нима? Май трябва да започна да чета Библията
и да си измислям, че бавачката владее магии.
Това е доста по-рационална форма на бягство.
Дори не мога да си представя колко й е тежко.
Съпругът й е напълно превъртял точно когато й е най-нужен.
Шегуваш ли се? Виниш мен, а чукаш жената, която упорито съсипва сестра ти?
Превъртелият си ти!
Джулиан!
Тичай де.
Извинете, госпожице, да сте виждали един глупав сламен човек?
- Изгубих го някъде по пътя от жълти павета. - Не сега, моля те.
Хубаво.
Тържеството ви е тъпо.
Не е мое.
Някой знае ли какъв звук издава змията?
Точно така.
Сега ще погалим Роузи.
Съвсем лекичко.
С две пръстчета ще погладим люспичките й.
Ето така, виждате ли?
И така, има ли някой достатъчно смел да я пипне?
В дивата природа Роузи се храни главно с птички.
Съжалявам.
Малко е преуморена.
Все пак е ден.
Съжалявам.
Нека се сбогуваме с Роузи.
Хайде.
Повелителю на животните, озапти ги, иначе ще кажа на Шон да ги метне на грила.
Ще се преоблека и веднага се връщам.
Ти.
Трябваше да усетя...
Дай мирото.
Пратили са трима ви да убиете крехко момиче,
понеже първия път се провалихте.
Вярвате ли, че Бог още ви обича?
Ние ще бъдем спасители на доброто.
Ще бъдете мъченици, когато изгорим телата ви.
Замълчи.
Не си усещам крака.
Уилоу, дай ножа.
- Не, трябва само да я бележим. - Да я довършим сега, непредсказуема е.
Къде е парцалът?
- У мен е. - Дай го.
Накарай бебето да млъкне.
Аш!
Ало?
- Лу. - Да.
На третия етаж има трима.
И едно бебе.
Погрижете се за тях.
Разбрано.
Всъщност са много чисти.
Въргалят се в калта само за да се охладят, защото...
Кой ще познае?
Не се потят.
А за розовите калта е слънцезащитен крем, за да не изгорят.
Хитро, нали?
Какво мислиш?
- Я, шапчица с прасенце. - Шапка?
Да я сложим ли на Прасчо?
Как ли пък не.
Супер, и ти ме мразиш.
Не бих могла да те мразя. Знаеш го.
Брат си ми и те подкрепям
дори в най-идиотския и разрушителен период от живота ти.
- Дори да е за моя сметка. - Да бе, личи си.
Аз имам нужда от подкрепа.
Лиан води война срещу мен, а ти си в противниковия лагер.
В ничий лагер не съм.
Просто ми е жал за нея.
Не й е било лесно, Доти.
Майка й я тормозела,
влачела я по конкурси за красота и мачкала достойнството й.
Вижда колко обичаш Джерико, а тя любов не е усещала.
Нямаш представа.
Отразявах конкурс за красота през първата ми година.
Някои майки бяха жестоки.
Значи разбираш. Лиан е като тези деца.
Е...
Крава или прасе?
Фотокопирахме някои от първите бебешки снимки на Джерико,
за да си припомниш всички тези прекрасни мигове.
СЕРИОЗЕН - УСМИХНАТ - СЪНЕН
- Благодаря ви. - Моля.
Много красив албум.
Джулиан, време е за тортата.
Много мило, но в поканата пишеше "без подаръци".
Имаме си всичко.
Стига глупости.
Лелите на Джерико не могат да дойдат с празни ръце.
Да отведем козата.
Време е за друго.
Добре.
Всички да се сбогуват с Ленард.
Спокойно, няма страшно.
Хайде.
- Какво правиш? - Да си виждала свещите?
Не ги намирам.
Вече проверих там. Всичко прерових, няма ги.
- Поръча ли свещи? - Не си ги видял. Поръчах, естествено.
- Имаме свещи. - Остави. Изнеси я без свещи.
По дяволите.
Мамка му!
Кротко.
Хайде, ела.
- Хайде. - Вдигни я, Джулиан.
Донеси я отвън. Бързо.
Мамка му.
Видя ли?
Какво, шибаната коза ли?
Да, шибаната коза. Сляп ли си, Джулиан?
Остави ме. Спасявам тържеството на сина ти.
На мъртвия ми син.
Все едно. На детето.
Ясно.
Страх те е от себе си.
Затова Лиан ти казва какво да правиш и ти държи ръката,
за да не си нормален човек като нас.
Но те умолявам, прояви малко разум.
Джулиан.
И така, хора, наближава един много вълнуващ момент.
Ето тортата, така че да запеем всички заедно.
Без свещи ли?
Честит рожден ден на теб,
честит рожден ден на теб,
честит рожден ден, скъпи...
Пей.
Джерико...
Честит...
Ще го хвана.
- Миличка, добре ли си? - Да, нищо ми няма.
Може да се инфектира. Имам кислородна вода в апартамента...
- Нищо ми няма. - Не се прави на герой. Хайде, ела.
Дръж се за парапета.
Миличка...
Дай да вдигнем крака нависоко.
Здравата те е захапало това псе.
Исках да направя нещо хубаво за семейството ми.
Естествено.
Просто се отпусни.
Облегни се назад.
Ще взема кислородната вода и превръзките,
ще почистя раната и ще се върнеш на тържеството.
Само не мърдай за момент.
Може малко да щипе.
Миличка, трябва да седнеш.
Как ще обясниш ставащото?
- Пак се почна. - Или за теб е нормално?
Стига драматизира.
Престани да ми пробутваш глупости и погледни себе си.
В смисъл?
Предпочиташ да си внушаваш щуротии, вместо да поемеш отговорност.
- Вярата ти те очиства от вината. - Колко си умен.
Я стига, елементарна психология е.
Ти замина за Калифорния.
Предпочете храната и славата пред семейството си.
Осъзнай го.
Ти си гадняр и лицемер!
Удари ли ме?
Ти трябваше да си там! Обадила се е на теб.
Но за това не сме готови да говорим, защото реалността не ти понася.
Една спънка и излизаш от релси.
Погледни се! Наркоман без свой живот.
Възрастен човек с недорасла любовница,
по която си толкова луд, че рушиш семейството си!
Пълен неудачник си!
Бъзикаш ли се с мен?
Не ми остава друго освен да се самобичувам.
Просто не разбирам с какво си заслужила цялото това внимание.
Не проумявам
защо ти се дава нова възможност за единение с Него.
Превърнала си се в символ на порока
и на мрака.
Но днес Бог ни дава урок по смирение.
Мислиш си, че владееш нещата, драга моя,
но се лъжеш!
Но от нас не се очаква да разбираме.
Само трябва да служим.
- Страхливец! - Нетърпим си!
Май идва от мазето.
Някой е запалил огън.
Джулиан, не се намесвай!
Чакай, спри!
- Недей! - Няма да я оставя да умре!
Джулиан, недей!
Лиан!
Какво стана?
Звъни на 911.
Какъв е случаят?
Нямах никаква представа, кълна се.
Познавам я от години.
Никога не би могло да ми хрумне, че е от секта.
Срам ме е, че не го усетих.
Не, няма значение.
Вие двете бяхте толкова мили с мен.
Имах нужда от това.
Ти постигна невероятен напредък, Дороти.
Малко пациенти съм имала с хъс като твоя,
но мисля, че е време да приключа с ангажимента си тук.
Разбирам.
Член на сектата е живял в дома ни, а пак не я надвиха.
Но видя ли лицето на Бев? Това не е нормално.
Прав си. Не може да продължаваме така.
Не биваше да те обиждам.
А аз не биваше да те удрям.
Ние сме братя.
- Щях да те ступам, ако не беше димът. - Сигурно.
Не подкрепихме Дороти, когато трябваше.
Скрихме всичко от нея.
Така не бива.
Влизаш ли, Джуджу?
И извинявай, че се меся...
Какво?
Лиан е дълбоко обсебена от теб.
Мисля, че си е внушила,
че между вас двете има божествена връзка.
В известен смисъл това е новата й религия.
Знам, че си като в капан,
но, Дороти, съкрушените хора се борят за вярата си със зъби и нокти.
Такива мании са основополагащи и често се пораждат в ранното детство.
Мисля, че по-скоро би умряла, отколкото да те остави.
ЕЙТ НЮЗ
20 ЮЛИ 2011, 23 ЮНИ 2011, 11 МАРТ 2011, 10 ЮНИ 2011
11 МАРТ 2011 Г. КОНКУРС ЗА КРАСОТА НА СРЕДНИЯ ЗАПАД
ДЕЦАТА СА БЪДЕЩЕТО
- Как се казваш? - Клоуи.
Желая ти успех, Клоуи.
Трябва да благодарим на всички майки и лели,
които са изминали дълъг път, за да бъдат с дъщерите си днес,
шили са рокли, правили са грим.
Май имаме време за още една участничка, която търпеливо изчаква реда си.
- Как се казваш, красавице? - Лиан.
- Приятно ми е. Къде си родена? - В Уисконсин.
Погледни към онази камера и се усмихни широко на всички в Уисконсин.
Превод на субтитрите Боряна Богданова