Ponia Diuret ketina pateikti kaltinimus dėl tyrimo vilkinimo.
Tuo metu atsivėrusi įgriuva
17-ame Eglių gatvės kvartale parodo didžiulį aplaidumą
viename turtingiausių Filadelfijos rajonų.
Nepaisant namų savininkų pasipriešinimo, kurie bijo, kad bus iškeldinti,
meras ir Kelių priežiūros departamentas svarsto galimą evakuaciją,
įsakas kuriai gali būti išduotas jau per artimiausias savaites.
Šiandien „76ers“ komandoje - didžiuliai mainai. Apie tai papasakos Todas.
Po pertraukos...
Jau kelkitės.
Džeriko šventė prasidės po valandos.
Leiskitės į apačią pasitikti svečių.
Jie - ne mano svečiai.
Aš ten neisiu.
Eisite.
Juk nenorite, kad žmonės manytų, kad esate nerūpestinga motina.
Apžiojai daugiau, nei gali sukramtyti, Lijana.
Niekas neis į namą, priešais kurį žioji šitokia skylė.
Atrodau sunerimusi?
Šventė įvyks, nesvarbu, būsite jūs ar nebūsite.
Bet aš labai norėčiau, kad būtumėte.
Tai - šeimos šventė.
Aštuonios. Aštuonios akys.
Taigi, nors žmonėms jie kelia nemalonius jausmus,
yra visiškai nepavojingi.
Jie puola tik tuomet, jei kas nors nori jiems pakenkti.
Ką... Dar kartą?
Prašau, nereikia.
Ėjo kartą ėjo voras
Petras buvo, bet nestoras
Ir įkišo savo ilgą koją...
Į kito voro teritoriją...
Manau, jau užsibuvot. Gal eikite pas kitus svečius?
Tavo nurodymų aš neklausysiu.
Aš dirbu jai.
Ji čia vadovauja.
Apgailėtina.
Kur Dorotės draugai? Aš šių žmonių akyse nesu mačiusi.
Lijana atsiuntė kvietimą į 1,5 metų sukaktuves el. paštu, vos prieš dieną,
iškart po to, kai žemės drebėjimas padalino gatvę į dvi dalis.
Nenuostabu, kad niekas neatėjo.
Vargšė Dorotė. Jai tai tikrai nepatinka.
Man tai nepatinka.
Tau padėti apsirengti?
Ne.
Nesuteiksiu Lijanai malonumo pasipuošdama.
O Dieve. Mums tiek nedaug trūko, Šonai.
Niekuomet daugiau neturėsime tokios progos ją užspausti.
Kultas turbūt pasidavė ir atsitraukė.
Nežinau.
Neatrodo, kad jie lengvai pasiduotų.
Labai tikiuosi.
Nes iki tol kiekvieną minutę
ji man rodys, kokia bejėgė esu savo pačios namuose.
Pusantrų metų gimtadienio šventė. Kurių galų?
Ji mus baudžia, Šonai, žiauriai.
Tikrai yra būdas tą užbaigti.
Džiulijanas. Ji jo klauso.
Jis tikrai nepakels prieš ją rankos. Mes jį praradom.
Gal ir ne.
Galbūt dar galime juo pasikliauti.
Sveiki. Sveiki, visi.
Tik norėjau padėkoti
jums visiems, kad atėjote į Džeriko pusantrų metukų gimtadienio šventę.
Žinau, pastaruoju metu visiems nebuvo lengva.
Dorote, ši šventė yra mano dovana jums.
Gulėjote ligoninėje, tad negalėjome atšvęsti pirmojo Džeriko gimtadienio.
Žinau, kad tvarkėte kitus reikalus,
todėl nusprendžiau pasirūpinti šia švente.
Žinau, kad mėgstate švęsti.
Žiūrėkite, ten Dorotė iš „Ozo šalies burtininko“, jūsų mėgstamiausio filmo.
Vaikui reikia stabilumo.
Jam reikia parodyti, kad yra mylimas.
O Džerikas yra be galo mylimas.
Neabejoju, kad Džiudas dresuotojas
visiems parodys dar kelis nuostabius gyvūnus.
Tad pasidžiaukite šia ypatinga diena.
Džiulijanai. Atnešk kepurėles.
Ar gali atnešti kepurėles?
Ačiū.
Kas norite pamatyti nuostabių būtybių, a?
Kepurėlės.
- Ką darai? - Padedu.
Džiulijanai, pažvelk, ką ji iš tavęs padarė.
Ką ji padarė su mumis. Mano šeima tapo jos įkaite.
Pralinksmėk, žmogau. Juk gimtadienio šventė.
Tavo sugebėjimas nematyti nieko aplink - neįtikėtinas.
Tikrai?
Gal man vertėtų pradėti skaityti Bibliją
ir pasakoti istorijas apie auklės stebuklingas galias.
Tai tikrai racionalesnis būdas vengti realybės.
Žinai, neįsivaizduoju, ką jai tenka išgyventi.
Nes jos vyras visiškai išėjo iš proto tuomet, kai jai šitaip reikia pagalbos.
Tu juokauji? Sakai man šitai,
nors pats dulkini žmogų, kuris baigia sunaikinti tavo seserį?
Čia tu išėjai iš proto.
Džiulijanai!
Eik, brolau.
Atleiskite, ponia.
Gal kur pastebėjote šiaudinį kvailelį?
Rodos, pamečiau jį beeidama geltonų plytų taku.
Ne dabar, prašyčiau.
Gerai jau.
Jūsų šventė prasta.
Tai - ne mano šventė.
Kas žinote, kaip sako gyvatė?
Teisingai.
Dabar visi paglostysime Rouzę.
Tik labai švelniai.
Dviem pirštais brauksime per jos žvynelius.
Štai šitaip, matote?
Na...
ar bus drąsuolių, kurie išdrįs ją paliesti?
Laukinėje gamtoje Rouzė dažniausiai maitinasi paukščiais.
Atleiskit.
Ji truputį pavargusi.
Juk dabar diena.
Atleiskit.
Visi atsisveikinkite su Rouze, gerai?
Eikš. Nagi.
Džiudai dresuotojau?
Valdykit savo gyvūnus, antraip teks prašyti Šono, kad pakeptų juos ant grilio.
Einu persirengti kitą suknelę. Tuojau grįšiu.
Tu.
Turėjau žinoti...
Aliejų. Greičiau.
Jie atsiuntė jus tris, kad nužudytumėt vieną merginą,
po to, kai nepavyko pirmąjį kartą.
Tiki, kad Dievas tave tebemyli?
Mes išsaugosime gėrį.
Jūs būsite kankiniai, kai sudeginsime jūsų kūnus.
Užteks.
Nejaučiu kojos.
Vilou, atnešk peilį.
Ne, mums tereikia ją pažymėti.
Ne, turime ją pribaigti. Ji labai nepastovi.
Kur kilimėlis?
- Turiu. - Ateik. Duok.
Gal užčiaupsit tą kūdikį?
Eš!
Klausau?
- Lu. - Taip.
Trečiame aukšte jų trys
ir dar kūdikis.
Pakviesk kitus ir viską sutvarkykit.
Tuojau.
Jos išties labai švarutės.
Purve voliojasi tik todėl, kad atsivėsintų, nes...
Kas nors spėsite?
Jos negali daug prakaituoti.
Tos rubuilės naudoja purvą kaip kremą nuo saulės,
kad nenudegtų.
Gudru, tiesa?
Kaip manote?
- Žiūrėk, kepurėlė su paršeliu. - Kepurėlę?
Gal uždėkime kepurėlę Kiaulaitei?
Aš jos nesidėsiu.
Puiku, ir tu manęs nekenti.
To niekuomet nebus.
Pats žinai.
Esi šeimos narys, vadinasi, palaikysiu tave
net pačiame idiotiškiausiame ir destruktyviausiame tavo gyvenimo etape.
- Net jei kentėsiu pati. - Taip, tikrai jaučiu palaikymą.
Palaikymo dabar reikia man, Džiulijanai.
Lijana paskelbė karą visam mano gyvenimui, o tu pasirinkai priešingą pusę.
Aš nepasirinkau jokios pusės.
Aišku? Man tik jos gaila.
Gyvenimas jos nelepino, Dote, aišku?
Jos mama su ja bjauriai elgėsi.
Vertė ją dalyvauti gražuolių konkursuose, vertė jaustis, jog ji neverta meilės.
Ji mato, kaip tu myli Džeriką. Ji to niekad nepatyrė.
Tu nė neįsivaizduoji.
Pirmaisiais savo metais televizijoje dirbau reportere grožio konkurse.
Kai kurios motinos buvo tikrai žiaurios.
Tuomet supranti. Lijana yra viena iš tų vaikų.
Taigi...
karvutė ar kiaulytė?
Mes padarėme kelias Džeriko kūdikystės nuotraukas,
kad prisimintumėte visas tas nuostabias akimirkas.
DŽERIKAS LABAI RIMTAS - ŠYPSOSI - MIEGA
- Ačiū. - Nėra už ką.
Labai gražu.
Džiulijanai, metas tortui.
Labai miela, bet kvietime prašėme nenešti dovanų.
Turime visko, ko reikia.
Nekvailiok.
Džeriko tetulės negalėtų ateiti tuščiomis rankomis.
Gerai. Patraukime tą ožiuką.
Tuoj prasidės kita veikla.
Gerai, gerai.
Gerai, visi atsisveikinkite su Leonardu.
Gerai, viskas gerai. Taip. Viskas gerai.
Tai... Nagi.
- Džiulijanai, ką darai? - Gal matei žvakutes?
Nerandu suknistų žvakučių.
Ne, ten jau žiūrėjau. Patikrinau visas dėžutes. Jų nėra.
Tikrai užsakei žvakutes?
Tiesiog nerandi, aišku? Taip, užsakiau žvakutes.
- Turime žvakučių. - Viskas gerai.
Išnešk be jų, gerai?
Šūdas.
Ramiau, ramiau.
- Nagi. Eime.
- Eime. - Pakelk, Džiulijanai.
Išnešk į lauką. Greitai.
O, šūdas.
Matai, apie ką kalbu?
Ką, suknistą ožį?
Taip, suknistą ožį.
Džiulijanai, kaip gali būti toks aklas?
Gal paliktum mane ramybėje?
Stengiuosi išgelbėti tavo sūnaus gimtadienio šventę.
Mano mirusio sūnaus gimtadienio šventę.
Koks skirtumas. Vaiko.
Suprantu.
Bijai likti vienas su savimi.
Taigi, Lijana tau pasako, ką daryti,
ir laiko tave už rankos tavo nesibaigiančioje kančioje,
kad tau nereikėtų funkcionuoti kaip žmogui, ką mes visi darome.
Bet, meldžiu, pamąstyk racionaliai.
Džiulijanai.
Gerai, visi, mūsų laukia nuostabi akimirka.
Tortas jau čia, taigi, padainuokime.
Ką, be žvakučių?
Su gimimo diena
Su gimimo diena, brangus...
Dainuok.
Džerikai
Su gimimo...
Aš pagausiu, pagausiu.
- Mieloji, tau viskas gerai? - Taip, viskas gerai.
Žaizda gali supūliuoti.
Kambaryje turiu vandenilio peroksido, tad...
Sakau, kad man viskas gerai.
Nevaidink didvyrės. Nagi. Eikš su manim.
Ne!
Įsikibk į turėklą, gerai?
Mieloji.
Štai, pakelkime tavo koją.
Tas šuo kaip reikiant įkibo, tiesa?
Tenorėjau padaryti kažką gero savo šeimai.
Žinoma.
Dabar atsipalaiduok.
Atsilošk.
Pagriebsiu peroksidą ir binto,
išvalysiu žaizdą, ir galėsi grįžti į šventę.
Tik pabūk ramiai minutėlę.
Dabar truputį paskaudės.
Mieloji, prisėsk.
Kaip paaiškinsi tai, kas ten vyksta?
- O, varge. Prasideda. - Ką, manai, tai - normalu?
O gal apsieitum be dramų?
Gal užuot grūdęs man savo nesąmones,
pažvelgtum į save, bliamba?
Ką tai turėtų reikšti?
Verčiau mėgausiesi savo suknistu absurdišku mąstymu,
negu tiesiog prisiimsi atsakomybę?
Tavo tikėjimas atleidžia tau visas kaltes.
Koks tu protingas, ką?
Nereikia. Tai - psichologijos pagrindai.
Tu išvažiavai į Kaliforniją, Šonai.
Pasirinkai maistą ir šlovę, o ne šeimą.
Tvarkykis su tuo.
Esi šūdžius ir veidmainis.
Tu man trenkei?
Turėjai būti šalia, Džiulijanai! Ji tau skambino.
Bet mes nepasiruošę apie tai kalbėtis, tiesa?
Ir niekad negalėsime to padaryti, nes tu nesusitvarkai su realybe.
Jei tik kas, iškart eini šniaukšti.
Pažvelk į save.
Esi narkomanas, tu negyveni.
Esi suknistas diedas, nusičiupęs paauglę merginą,
dėl kurios taip pametei galvą, jog nori sunaikinti savo šeimą!
Esi suknistas nevykėlis.
Tu juokauji, bliamba?
Dabar tikrai save baudžiu.
Nesuprantu, kodėl nusipelnei viso to.
Nesuprantu,
kodėl tu vėl su juo susivienysi!
Tu tapai blogio
ir tamsos simboliu.
Bet šiandien Dievas mums suteikė nuolankumo pamoką.
Manai, kad viską kontroliuoji, mieloji,
bet nieko panašaus!
Ir mums to nesuprasti.
Mes galime tik tarnauti.
- Suknistas bailys! - Nepakenčiamas šūdžius!
Rodos, sklinda iš rūsio.
Kažkas uždegė židinį.
Džiulijanai, tegul!
Džiulijanai, palauk, stok!
- Tegul! - Aš neleisiu jai mirti!
Džiulijanai, nedaryk to!
Lijana!
Kas nutiko?
Kviesk greitąją.
Klausome, kas nutiko?
Prisiekiu, nė nenutuokiau.
Mes buvome pažįstamos daugybę metų.
Nė nenutuokiau, kad ji galėtų priklausyti kultui.
Man gėda, kad to nemačiau.
Ne, nieko tokio.
Judvi man buvote tokios geros.
Man to reikėjo.
Jūs padarėte didžiulę pažangą, Dorote.
Esate viena smarkiausių mano turėtų pacientų,
bet, manau, atėjo metas man keliauti iš čia.
Suprantu.
Mūsų namuose gyveno kulto narė. Ir jie vis tiek nesugebėjo jos pričiupti.
Bet ar matei Bevės veidą, Džiulijanai?
Tai - nenormalu.
Tu teisus.
Nežinau, ar galime toliau taip gyventi.
Nederėjo man taip su tavimi kalbėti.
Nederėjo man tau trenkti.
Mes - broliai.
Žinai, jei ne dūmai, būčiau tave įveikęs.
Žinoma.
Nepadėjome Dorotei, kai jai mūsų reikėjo.
Viską nuo jos slėpėme.
Taip neturi būti.
Ateini, Džudžu?
Nenoriu kištis, kur nereikia.
Kas?
Lijana jumis labai žavisi.
Manau, ji įtikino save,
kad judvi esate susietos Dievo.
Tam tikra prasme tai yra jos naujoji religija.
Žinau, kad jaučiatės užstrigusi,
bet, Dorote, palūžę žmonės kovoja už savo tikėjimą visomis išgalėmis.
Toks apsėdimas yra esminis ir dažnai atsiranda ankstyvoje vaikystėje.
Jei atvirai, manau, ji verčiau mirs nei paleis jus.
„AŠTUNTASIS ŽINIŲ KANALAS“
2011 M. LIEPOS 20 - 2011 M. BIRŽELIO 23 2011 M. KOVO 11 - 2011 M. BIRŽELIO 10
2011 M. KOVO 11 D. VIDURIO VAKARŲ GROŽIO KONKURSAS
VAIKAI - TAI ATEITIS
- Ir koks tavo vardas? - Kloja.
Kloja. Linkiu didžiausios sėkmės, Kloja.
Žinoma, turime padėkoti visoms mamoms ir tetoms,
sukorusioms tokį kelią, kad galėtų pabūti su savo dukrytėmis,
patvarkytų sukneles ir pagrimuotų.
Turime laiko pakalbinti dar vieną konkurso dalyvę,
kuri sėdi ir laukia.
- Koks tavo vardas, gražuole? - Lijana.
Lijana, labai malonu susipažinti. Iš kur tu?
Iš Viskonsino.
Tai nusišypsok į kamerą ir pasisveikink
su visais, kurie liko Viskonsine.
Išvertė Akvilė Katilienė