Atsiprašau.
Jėzau.
Kvėpuoji tiesiai į mane.
Ne, nesustok.
Ačiū, kad leidi man kvėpuoti.
Labai džiaugiuosi, kad vėl esame toje pačioje komandoje.
Noriu išbandyti vežimėlį.
Tikrai? Nori, kad pakviesčiau Bevę ir Bobę?
Ką, aš tau per sunki?
Ne.
Tik nenoriu tau pakenkti.
Kartą vienas mano jogos mokytojas man pasakė, kad skausmas yra dovana.
Rodos, jis buvo tikras šiknius.
- Gerai, aš pasiruošusi. - Gerai.
Dieve mano.
Gerai.
Mieste - naujas šerifas.
Tai visiškai saugu. Visi vartotojai skyrė penkias žvaigždutes.
Ką jūs darot?
Gali duoti mums minutėlę, Lijana? Prašau.
Ji tam dar nepasiruošusi. Ji vėl susižeis.
Mes susitvarkysim.
Aš tave pavysiu.
Beve? Bobe?
Ateinam.
Bevė tik norėjo išbandyti kitokius antakius.
Pamiršau vaistus. Tuoj grįšiu.
Dorote?
Dorote.
Dorote?
Štai.
Viskas gerai?
Negaliu patikėti, kad leidot jai naudotis tuo kvailu daiktu.
- Ką jai padarei? - Nieko.
Šonai.
- Kas nutiko, po galais? - Man viskas gerai.
Sakiau, kad ji dar nepasiruošusi.
- Ji vos neiškrito. - Man viskas gerai, patikėkit.
Prašau, palikite mus minutėlei.
Palikit mus.
TERNERIAMS
Dieve.
„MŠB pareiškė pretenzijas. Norime susigrąžinti Nepaklusniąją Gėlelę.
Suteikite mums galimybę šį ketvirtadienį sulig tamsa,
ir jūsų šeima bus palikta ramybėje.“
Tai jie.
Ar pasiruošusi, brangute?
Minutėlę, Beve. Šonas persirenginėja.
- Manai, tai mūsų naujieji kaimynai? - Greičiausiai.
Taip.
Visus namus pardavė tuo pačiu metu?
Jie nori ją susigrąžinti. Tobula.
Taip. Bet jie jau bandė tą padaryti.
Šįkart jie bus geriau pasiruošę.
Ir galbūt šįkart mes galėsime padėti.
Nemanau, kad saugu labai įsitraukti.
Sakydama „padėti“, kalbu ne apie pagalbą. Tik tai, kad nutiesime kelią.
Aiškiai parašyta: „Suteikite mums progą.“
Galime surengti vakarėlį. Surengti kokteilių vakarėlį
ir pasveikinti naujuosius kaimynus apsigyvenus Eglių gatvėje.
Gerai, turime būti atsargūs. Budresni nei bet kada.
Negalime paleisti Džeriko iš akių, nė sekundėlei.
Taip, laikysime jį apačioje, kūdikių manieže.
O kalbant apie Lijaną, paprašysime, kad Bevė su Bobe nukreiptų jos dėmesį.
- Jos tą puikiai sugeba. - Taip.
Dieve, Šonai, ar mes bjaurybės?
Mes - bjaurūs žmonės?
Vakarėlis?
Pasveikinsime naujuosius kaimynus.
Žinome, tau tokie dalykai ne prie širdies, tad nupirkom bilietą į „Sixers“ rungtynes.
Vieną bilietą? Tai turėsiu eiti vienas?
Mums reikės, kad Lijana padėtų. Čia.
Nes, jei atvirai, tai, kas vyksta tarp tavęs ir jos…
nėra sveika.
Situacija turi pasikeisti.
Ir aš turiu žinoti, kieno tu pusėje.
Pasilikit bilietą.
Nežinau, ką čia suplanavot,
bet aš nenusiteikęs iš esmės keisti savo gyvenimo.
Dabar tai ir Lijanos namai. Jos vieta - čia.
Tiesą sakant, ne.
Jūs rimtai vėl mėginsite jos atsikratyti?
Ar turėčiau priminti, jog kai praeityje mėginote tą padaryti,
apgailėtinai susimaudavote?
Kaip sugebėjai savo mergina pasirinkti
patį blogiausią variantą?
Ji mane pasirinko.
Atsinešiu jį.
Būtų puiku, jei nors kartą palaikytum vyrišką pusę
ir apgintum mane, kai Dorotė užsipuola mano merginą.
Kalbame ne apie tave.
Visi žinome, kad Lijana - keista, tačiau yra kažkas daugiau.
Ji turi neįtikėtinų galių, Džiulijanai. Ji kaip ragana.
Tarp jos ir pasaulio yra antgamtinė jungtis.
Ji - pavojinga, Džiulijanai.
- Gal tau vertėtų pasigydyti? - Neįtikėtina, bliamba.
Elgiesi taip, tarsi ji būtų Stiveno Kingo personažė.
- Kalbi kaip beprotis. - Gerai.
Siūlau tau pažiūrėti, kas vyks jos aplinkoje artimiausias kelias dienas.
Jei vis tiek jausi, kad su ja iš esmės viskas gerai,
galėsi mane gydyti.
Turėtum būti filmavimo aikštelėje.
Paskutinę minutę pakeitė tvarkaraštį.
Ką darai?
Mudu su Dorote pagalvojome, kad būtų smagu surengti nedidelį vakarėlį
ir susipažinti su naujaisiais kaimynais. Tad užeisiu pas juos.
Aišku.
Žinai, neturėtum nieko nuo manęs slėpti, Šonai.
- Sveiki. - Sveiki. Aš - Šonas Terneris, kaimynas.
Rengiame vakarėlį ir norime jus pakviesti.
- Na, ačiū jums. - Žinoma.
- Kada? - Ketvirtadienį, apie 19.00 val.
- Pasakysiu savo žmonai. - Nuostabu.
Sėkmės.
Galiu atsinešti maisto?
Mano šokoladu aplietos braškės jus tikrai sužavės.
Ne, tik patys ateikit.
Sveiki.
- Sveiki, aš… - Vakarėlis?
Nugirdome.
Taip.
Jūs čia ruošiatės pasaulio pabaigai?
Ne. Tik malšinsime įtampą maistu.
Ešas niekaip neištraukia manęs iš didmenininkų parduotuvės.
Taigi, sakėte, kad rengiate vakarėlį.
Taip. Ketvirtadienį apie 19.00 val.
Mes ateisim.
Puiku. Ką gi. Na, geros dienos.
- Ačiū. - Jums irgi.
Galiu klysti dėl jaunuolių, bet nesvarbu.
Visi patvirtino, jog ateis, tad išsiaiškinsime vakarėlio metu.
Kaip suprantu, kai jie ateis, mūsų darbas bus padarytas.
Ne visai.
Turime išsiaiškinti, kurie iš jų, ir jiems padėti.
Tu teisus.
Šio bei to paklausinėsime
ir pajausime, ar jie tikrai
norėjo gyventi šiame rajone, ar…
- Tik apsimeta. - Būtent.
Jie gyvena nežinioje,
su dirbtinėmis šypsenomis veiduose…
Patys turite pasiimti, ką norite.
Ir galite tą padaryti.
Aš jums parodysiu, kaip.
Jie - mano.
Viskas, kas parašyta šioje knygoje, vienaip ar kitaip nutiko.
Kai kažko užsimanysite,
užrašykite.
Šonai!
Atsakymas pats ateis.
Jums tereikia tikėti,
- kad esate to verti. - Paimsiu vieną.
Kas ten vyksta?
Ką, visi šie žmonės gyvena parke?
Kodėl nesakei, kad viskas taip nusivažiavo?
Kad nelabai su manimi kalbėjaisi.
Kas tie žmonės?
Buvę Mažiau šventųjų bažnyčios nariai.
Jie visi iš jos išstojo. Ir nusekė paskui Lijaną.
Šis chaosas turi baigtis.
Rytoj jos nebeliks.
Mes negalime suklysti. Ne šįkart.
Labai aštru.
Įdomu, kad naudingas daiktas gali tapti mirtinu,
pakliuvęs į blogas rankas, tiesa?
Taip.
Juos reikėtų užrakinti.
Kodėl rengiate tą vakarėlį, Šonai?
Dorotė ilgus mėnesius gulėjo lovoje. Jai reikia socializacijos.
O aš noriu, kad mano žmona būtų laiminga.
Puiku.
Turėkitės savo paslaptis.
Bet aš myliu šią šeimą.
Ir niekas to nepakeis.
Niekas.
Šono tortas atrodo nuostabiai.
Negaliu patikėti, kad lankausi Dorotės Terner namuose.
- Galėčiau? - Leiskit man.
- Ačiū. - Žinoma.
Pabūk čia.
Pažiūrėk tą vyruką, kol aš pakalbinsiu svečius.
Žinoma. Verčiau dainuosiu „Du gaidelius“
nei atsakinėsiu svečiams, kuo dirbu.
Kuo dirbi?
Eik tu šikt.
Žinot, matėme beveik visas jūsų laidos serijas.
Tikrai visas?
Bijau, kad aš nebūsiu matęs jų visų.
Bet mano žmona…
Ar pasirašytumėte, mielasis?
Žinoma.
ŠONAS TERNERIS VIRTUVĖS ŠIRDIS
Mačiau visas „Šefo pirštinės“ serijas,
o jūs esate seksualiausias visų laikų vedėjas.
Visas serijas, ką?
Koks buvo praėjusios savaitės netikėtas ingredientas?
Jūsų aptempti džinsai?
Mano žmona - ne iš droviųjų.
Turiu nulėkti iki virtuvės. Atsiprašysiu.
- Dievinu Heleną Beard. - Jū… Ji - tikras genijus.
Atsiprašysiu.
Nemėgstu lėkštų žmonių, kurie sako, kad jos darbai - pornografija.
Jūs mėgstat meną? Nuostabu. Koks jūsų mėgstamiausias impresionistas?
Dega.
Puikus pasirinkimas.
Mane visuomet žavėjo Manė.
O jus?
Čia Siuzė domisi menu. Man tai visi patinka.
Įdomu, o ką jūs galvojate apie Dievą?
Tu rimtai?
Jei ji egzistuoja, jos humoro jausmas labai žiaurus.
Gerai. Puiku, ačiū. Labai padėjot.
Ką?
Šono tortas nuostabus.
Prašom.
Taigi, svarbus klausimas, kad jau tapote naujaisiais kaimynais:
kur pirktumėte gerą vyną?
Tiesą sakant, mes patys gaminame vyną.
Taip, labai natūralų.
Turime vynuogyną Bakso apygardoje.
Būtume atsinešę butelį.
Tik… Nenorėjome versti kitų jį gerti.
Kodėl? Jums jis nepatinka?
Na…
taip.
Atleiskit, keistai nuskambėjo.
Atsiprašysiu minutėlei. Aš…
Judu su žmona turėtumėte didžiuotis.
Didžiuojamės. Kai namuose - nuobodūs suaugę vaikai, tai ramina.
Kodėl nutarėt čia apsigyventi?
Mudvi su Ivona įsimylėjome Filadelfiją prieš daugelį metų
ir pagalvojome: „Kodėl gi ne?“
Gavau darbo pasiūlymą Brin Moro ligoninėje.
Kalbėjau ne apie Filadelfiją, o šį rajoną. Šią gatvę.
Nusikalstamumas - didžiulis.
Mane užpuolė ne vieną kartą,
į namus įsibrovė, kai buvau visiškai viena.
Dieve, neįsivaizduoju, kaip turėjote jaustis.
Nelaukiu užuojautos.
Tik žaviuosi jūsų drąsa čia atsikraustyti.
Arba tiesiog kvailumu.
Puikus vakarėlis, tiesa?
Ieškokit bet ko iš bažnyčios.
Kitas namas.
NUPLAUK MANO NUODĖMES KRAUJU PATEPK MANE SAVO DVASIA
Ar kurie nors iš jūsų lankote bažnyčią?
Tai pervertinama.
Ar kurie nors iš jūsų kada nors gyvenote fermoje?
Ką manote apie „NXIVM“ dokumentinį serialą?
Biblija? Už ar prieš?
Koks jūsų mėgstamiausias „Kool-Aid“ skonis?
Kada sulauksime pasaulio pabaigos?
Esame siaubingi detektyvai.
Ar smagiai leidžiate laiką?
Išties. Jūsų labai gražus namas.
Ačiū. Ar jau apžiūrėjote virtuvę?
Nuostabu.
Šonas čia turbūt jaučiasi kaip rojuje.
Vidinis kiemelis - mūsų pasididžiavimas.
Nesivaržykite, išeikite ir pakvėpuokite grynu oru.
Lijana?
Patikrink, ar kiemelio vartai tikrai uždaryti.
Tai dabar jau kalbate su manimi?
Ar galėtum? Ar paprašyti kieno nors kito, labiau įgalaus?
Turi prancūzų naujosios bangos bruožų.
Esu fotografijos dėstytojas,
nuolat ieškau naujų modelių.
- Ne. - Tu įsitikinusi?
Siūlau labai padorų atlygį.
Ir, jei ką, mudu su žmona propaguojame atvirą santuoką.
Eikit šalin.
Viskas gerai?
Atleisk, aš…
Rodos, kažką pajutau.
Ačiū jums.
Tai ne pagalba tau.
Kodėl negalite tiesiog maloniai su manimi elgtis?
Išklausyti ir išgirsti mane.
Neturime santykių, kuriuos reikėtų taisyti.
Nieko neturime.
Taiksčiausi su tavo buvimu tik todėl, kad privalėjau,
bet jau nebesu neįgali.
Nebeturiu tavimi rūpintis, ir nesirūpinsiu.
Visiška nesėkmė.
Tenka pripažinti, kad mūsų planas nepavyko.
Aš to nepripažinsiu. Reikia, kad šįvakar ji išeitų iš čia.
Kaip?
Mes dar nesuteikėme jiems tobulos galimybės.
Visi viską mato.
Mes nieko negalime padaryti.
Ar tikrai?
Nulipk į rūsį ir atjunk saugiklius.
Pirmyn. Eik.
Dėmesio.
Pamaniau, kad galėtume pažaisti žaidimą.
Jis labai geras. Taip.
Taigi, vienas iš jūsų pasirinkite citatą,
o kas nors kitas ją užbaikite.
Ji… gali būti iš knygos, dainos ar filmo,
bet tokia, kurią galėtume atpažinti.
Tiesą sakant, mūsų šeima jį žaisdavo keliaudama.
Džiulijanai? Ar duotum mums pavyzdį?
Tikrai nenoriu jo žaisti.
O Dieve, nebūk toks niurzga.
„Esu tik vargšelis, manęs niekas nemyli.“
Jis tik vargšelis Iš neturtingos šeimos
Gerai. Tuomet aš pamėginsiu. Gerai.
„Pavasaris buvo kupinas vilties.“
„Žiema buvo persmelkta sielvarto.“
Dabar jūs.
Nepanikuokite. Namas labai senas. Turbūt saugikliai.
Šonai!
Tuojau! Minutėlę.
Štai.
- Vakarėlio staigmenos. - Ačiū, mielasis.
- Čiupkit šviesas. Imkite. - Ačiū.
- O, ačiū. - Imk.
Turime ir kavos bei aperityvų, tačiau būkit atidūs,
eidami į virtuvę.
Kur jie taip ilgai? Tamsiau jau nebebus.
Neprarask tikėjimo, jau nedaug trūksta.
- Iš kur žinai? - Nes viską padarėme teisingai.
Jie jos nori. Pabaiga jau netoli.
Turėtų būti, Šonai.
Daugiau su ja neištversiu nė dienos.
Jei šitai nepavyks, išbandysime kažką kita.
Mes nesustosime. Tol, kol liksime tik tu, aš ir mažylis.
Tai svarbiausia.
Kas čia?
Džerikas.
Užrakink lovelę!
Čionai. Eime.
Laukan. Eime. Greičiau, greičiau!
Dieve mano.
Mes - šeima.
Ko dar reikia, kad tą suprastumėte?
Lijana.
Išvertė Akvilė Katilienė