Hvad fanden laver I?
-Skynd jer! -Slik eller ballade!
Var du bange for dig selv, mor?
Det er jeg.
Jeg har nogle drømme.
En sort skygge, der bevæger sig gennem huset.
Jeg ved, det er mig.
Jeg gør fortræd, når jeg er vred.
Det har jeg fra dig.
Det uhyggelige er, at jeg er begyndt at kunne lide følelsen.
Faktisk... så elsker jeg den.
Husk nu, børn, at slik uden papir kan være en fælde.
Hov. Hvem er den lækre steg fra 1600-tallet?
-Hold nu op, Walker, -Hvad sagde du, Walker?
-Philadelphias kæledægger. -Ja, de er.
Tak til Dorothy som Marie-Antoin...
Philadelphias kæledægger?
Medierne elsker stærke par.
Dit bedste år. De kaldte dig "Halloween-dronningen".
Ja. Men tingene har ændret sig.
Vi er ikke så anderledes end før.
Vi behøver ikke lyve for hinanden.
Vi traf vores valg.
Jeg er ikke den samme, og det er du heller ikke.
Tak for frokosten.
Hvad laver I?
Godmorgen, min ven.
Vi leder efter en udklædning til Jericho.
De tilhørte Dorothys mor, og I må ikke røre dem.
-Skal du klædes ud i aften? -Nej. Halloween er for børn.
Nej, der er vi ikke enige. Mine venner og jeg gik altid helt amok.
Hvad mener du?
Jo, Halloween er en anledning til at vedkende sig sin frygt.
At give efter for sine mørkeste fantasier.
Jeg er sikker på, du ved, hvad jeg mener.
Helt ærligt! For fanden da.
Lortedag! Sådan går det, når man tilskynder til ballade.
Alle byens åndssvage teenagere afreagerer på pæne skatteborgere.
Det er til grin.
-Har de hærget din bil? -Brutalt.
Du pynter vel ikke op?
Dorothy kan ikke i år, så jeg ville gøre hende glad.
Du vil indynde dig hos hende, mener du. Glem det, mand.
Så længe vi er på Team Leanne, gider Dorothy os ikke.
-Jeg er ikke på Team Leanne. -Sikker?
Alting går ellers ret godt for dig.
Jeg har accepteret tingenes tilstand. Det burde du også.
Min vest er helt klistret til!
-Du synes, det er grimt. -Nej. Han er kær.
Du må gerne sige det. Det er frygteligt.
Okay, men det er ikke jeres skyld.
Jeg burde have skaffet en udklædning til ham.
Mine tanker er bare tusind steder...
Bare rolig, der ligger nok noget bedre et sted.
Hvad var han sidste år? Måske kan vi bruge noget af det.
Det... Det ved jeg faktisk ikke.
Det har jeg glemt.
-Det gør ikke noget. -Tænk over det, min ven.
Så ser vi, om der er noget tilbage i butikkerne.
Ikke? Ja.
FLERE EDDERKOPPER, MERE BLOD
-Sean Turner? -Ja.
Så er det dig. Vi er store fans.
-Tak. -Vi ser dig hver uge.
-Tak skal du have. -Helt i orden. Glædelig Halloween.
I lige måde.
Vi elsker dit program!
Det er udklædninger.
De var Dorothys mors, så jeg skal have dem tilbage.
Alle skal ud i aften, for en sikkerheds skyld.
De kommer efter mig.
De har infiltreret mit kvarter, og jeg tror, de har købt et af husene.
Så jeg skal på jagt.
De skjuler, hvem de er.
Men tæt nok på kan jeg afsløre dem.
I aften skjuler vi også, hvem vi er. Kom.
Jeg har aldrig klædt mig ud. Min far sagde, det var syndigt.
Ved du hvad?
Synd kan være sjovt.
Dette års Halloween
har betydet skader for næsten halvanden million dollar.
Philadelphias politichef kommenterer her på indsatsen.
Vi finder os ikke i massehysteri.
Vi sætter ekstra mandskab på gaden...
Har nogen her bestilt hummer?
Hvor er den fin.
-Bedre end græskarret, ikke? -Jo, den er rigtig god.
Det var Seans idé.
Hov, hvad er det?
Det er ikke noget.
Har vi en lille hemmelighed? Fortæl.
Kom nu, vi siger det ikke til nogen.
Hvilken mor kan ikke huske sit barns første udklædning?
Det er ikke første gang, det sker.
Der er al den forsvundne tid.
En hel periode af mit liv, jeg slet ikke kan huske,
selvom jeg anstrenger mig.
Jeg får ondt i hjernen af det.
Det kan umuligt være normalt.
Det skræmmer mig.
Hjernen kan ikke rumme hvert eneste minde.
Nogle gange mister man ting, når man bliver ældre.
Se bare på os.
Det er nok bare alderen.
Det er noget andet.
De damer. Hummer. Så er det nu. Er du klar, lille ven?
Vi holder FaceTime åben, så du føler, du er med.
Tak.
Gid jeg kunne gå med.
Mor elsker dig, basse.
Kun ét stykke slik. Og han må ikke blive bange.
Aldrig.
Bøh!
Så, lille ven.
Han bad mig ringe igen. Moderbindinger.
Mor elsker sit lille skaldyr.
-Hygger han sig? -Selvfølgelig. Han er jo din søn.
Sean...
-Tak. -Jeg vil gøre alt for dig.
Er alt okay?
-Hvad sker der? -Jeg syntes bare, jeg genkendte en.
-Hvad er du? -En dukke.
Jeg går ud.
Sean tog Jericho med ud efter slik, så jeg skal passe døren.
Jeg kan gå med bagefter.
-Det behøver du ikke. -Du bør ikke gå alene.
Jeg klarer mig.
Du skal ikke være bange for, at der sker mig noget.
Jeg ved, hvad jeg gør.
-Slik eller ballade. -Flot krone.
-Tak. -Tag et par stykker.
Sådan.
Sødt.
-Slik eller ballade. -Tag et par stykker.
-Hjælp! -Spis ikke for meget slik.
Så bliver du til en fed orm.
-Slip ham! -Ingen elsker dig.
Mor! Far!
Undskyld. Hun går på teaterskole.
-Hvad fanden laver du? -Hvad?
-Man skal da skræmme folk. -Ja, men på en sød måde.
Man får ikke point for at sende børn til psykolog.
Nu har jeg ikke mere slik.
Du ser skidegodt ud.
Hvad?
-Tobe. Hej. -Hej.
-Har du selv lavet det? -Ja, på en måde.
-Imponerende. -Jeg skal lige noget.
Du skal noget?
Jeg skal også den vej.
-Jeg vil være alene i aften. -Okay, så har jeg en idé.
Jeg går ved siden af dig, og så er vi alene sammen.
Okay. Men kun lidt.
-Undskyld, hvis jeg har svedige hænder. -Det er fint.
Ikke at du kan...
Vi begynder der. De er nye.
Javel.
Slik eller ballade.
I er nye, ikke?
Jo. Er I ikke lidt for gamle til det her?
-Vi har stofskifteproblemer. -Ja ja da.
-Har I ikke andet at sige til mig? -Undskyld?
Kom, Leanne. Vi går.
For gamle? Slå mig ihjel, hvis jeg er så sur som 30-årig.
-Tag til din fest, Tobe. -Hvad? Vi hygger os da.
Beklager. Jeg skal noget, som jeg ikke kan, når du er med.
Vent!
Lad mig være, Tobe.
Så, unger, kun én til hver.
-Slik eller ballade. -Tak.
Hallo! Undskyld mig?
Jeg er lige her. Vil du ikke gøre noget?
-Undskyld, kender jeg dig? -Hvorfor lader du som om?
Jeg er her! Kom og tag mig!
Ups. Undskyld, min ven. Du forveksler mig vist med en anden.
Tag lidt slik.
Slik eller ballade!
Gå hjem, Tobe.
Tobe...
Du er ikke Tobe.
Jeg er ikke bange mere.
Slip mig! Vi ville bare skræmme dig for sjov!
Mor! Mor!
Mor!
Spis børnene!
Bøh! Jeg fik dig.
Bøh!
Meget uhyggeligt.
Er jeg uhyggelig?
Hvad med nu?
Hallo! Hvad glor du på?
Jeg kan lugte frygt!
Hvad med nu?
-De er blevet sindssyge. -Hendes tanker spreder sig til andre.
Hun angriber også børn. Stakkels små lam.
Vi ventede for længe med at stoppe hende.
Så det, vi prøver at gøre, vil måske ikke virke?
Det skal virke. Vi kan ikke svigte.
Jeg har børn. Okay?
Hvis hun kommer efter mig...
Hvis hun vinder, findes der ingen verden til dine børn.
Kaos vil accelerere. Byen vil falde, og det er kun begyndelsen.
Vi har brug for dig.
Du har bragt os tæt på familien, og kun gennem dem kan vi nå hende.
Frygt ej. Visse brikker er allerede på plads.
Og hvis jeg ikke tager meget fejl, vil selv Turner-familien hjælpe os.
Du er vågen.
Jeg elsker fandeme Halloween.
Vil du sige noget?
Jeg skylder dig alt. Det ved jeg godt. Og jeg er meget taknemmelig.
Men hvis det betyder, at jeg mister min familie og Dorothy, vil jeg ikke have det.
-Jeg opgiver det. -Sean.
Du traf dit valg.
Du må leve med konsekvenserne.
Dorothy.
Sean.
Jeg ville ikke træffe et valg.
Jeg gjorde, hvad jeg troede var bedst for dig. For familien.
Hvad snakker du om?
Jeg har mistet dig. Og det er ikke i orden.
Julian har ret. Så længe hun er her, vil du aldrig tilgive mig.
Hvad mener du?
Jeg er klar til at gøre alt for at slippe af med Leanne.
Jeg er med dig nu.
Tekster af: Lisa Kristensen Villeneuve