Ei, kas ir?
-Vecīt, aiziet! Laižam! -Saldumus, vai izjokosim.
Vai tev kādreiz bija bail no sevis, māt?
Man ir.
Man rādās tādi sapņi.
Melna ēna, kas kustas pa māju.
Kaut kā es zinu, ka tā esmu es.
Kad sadusmojos, es cilvēkus sāpinu.
Varbūt tas man ir no tevis.
Biedējošākais ir tas,
ka man šī sajūta sāk iepatikties.
Vispār… man tā ļoti patīk.
Atcerieties, bērni: konfektes bez papīriņa nav drošas.
Acumirkli! Kas ir tas 17. gadsimta skaistulis?
-Ak, Volker, lūdzu, neiedrošini viņu! -Atvaino, ko tu teici, Volker?
Pasaki vēlreiz!
Filadelfijas saldais pārītis.
Jā, ir gan.
Paldies mūsu pašu Dorotijai kā Marijai Antuan…
Filadelfijas saldais pārītis?
-Medijiem patīk spēcīgi pāri. -Tas bija tavs labākais gads.
Kā viņi tevi sauca? Halovīna karaliene?
Jā. Bet viss ir citādi.
Nē, mēs neko daudz neesam mainījušies.
Šon, mums nav otram jāmelo.
Abi esam kaut ko izvēlējušies.
Es neesmu tāda, kāda biju, un arī tu ne.
Paldies par pusdienām.
Tikmēr Filadelfijā vid…
Ko jūs darāt?
Labrīt, dārgā!
Pēdējā brīdī meklējam kostīmu Džeriko.
Tie piederēja Dorotijas mātei, un jūs nedrīkstat tos aiztikt.
Vai tu šovakar pārģērbsies?
Nē. Halovīns ir domāts bērniem.
Dārgā! Atļaušos nepiekrist. Mēs ar draugiem kārtīgi iztrakojāmies.
Ko tu ar to domā?
Nu, Halovīns dod iespēju pieņemt savas bailes.
Nodoties savām tumšākajām fantāzijām.
Esmu droša, ka tu zini, par ko es runāju.
Nu tiešām!
Velns!
Neciešu šos svētkus!
Tā notiek, kad palaidnības tiek atbalstītas.
Visi pilsētas nīkulīgie pusaudži
sāk izgāzt savu agresiju uz šīs pasaules nodokļu maksātājiem.
Nejēdzība.
-Noķēzīja tavu mašīnu? -Un kā vēl.
Nesaki, ka tu dekorē.
Dorotija šogad pati to nevar. Nodomāju, ka tas viņu iepriecinātu.
Nodomāji, ka tāpēc tu viņai atkal iepatiksies.
Veltas pūles, brāl.
Kamēr mēs ar tevi būsim Liannas komandā, Dorotija ar mums neielaidīsies.
Es neesmu Liannas komandā.
Esi par to drošs?
Izskatās, ka viņa gādā, lai tev viss izdotos.
Es ar to esmu samierinājies. Tev arī vajadzētu.
Visa veste ar to stulbo aerosolu!
-Tev tas liekas briesmīgi. -Nē.
Viņš ir burvīgs.
Nē, tu drīksti pateikt. Tas ir šausmīgi.
Jā, tas ir šausmīgi. Bet tā nav jūsu vaina.
Man vajadzēja sagādāt viņam kostīmu agrāk.
Vienkārši man prātā ir miljoniem lietu un…
Neraizējies! Esmu droša, ka te tuvumā var atrast arī ko labāku.
Ko tu viņam vilki mugurā pagājšgad?
Varbūt varam izmantot kaut ko no iepriekšējā kostīma.
Es īsti nezinu.
Nevaru atcerēties.
Nu, tas nekas.
Padomā, dārgā!
Mēs tikmēr aiziesim paskatīties, vai kaut kas nav atlicis veikalos.
Pareizi? Jā.
DOROTIJA
VAIRĀK ZIRNEKĻU, VAIRĀK ASIŅU.
-Šons Tērners? -Jā.
Tas tiešām esat jūs. Vecīt, mēs esam lieli fani.
-Paldies. -Jā. Skatāmies katru nedēļu.
-Paldies, vecīt. Novērtēju. -Nav, par ko.
Priecīgu Halovīnu! Visu labu!
Jums arī.
Priecīgu Halovīnu!
Lielisks šovs, Šon!
PĀRDOŠANĀ PĀRDOTS
Šīs kastes ir pilnas ar kostīmiem.
Tie piederēja Dorotijas mātei, tāpēc vēlāk man tos vajadzēs atpakaļ.
Gribu, lai šodien visi esat ielās. Katram gadījumam.
Viņi nāk man pakaļ.
Viņi ir iefiltrējušies manā apkaimē,
un domāju, ka pat ir nopirkuši vienu no mājām.
Tāpēc šovakar es iešu medībās.
Viņi ļoti labi prot apslēpt to, kas ir.
Bet, ja es tieku pietiekami tuvu, viņi vienmēr atklājas.
Bet šovakar sevi apslēpsim arī mēs.
Nāciet!
Nekad iepriekš Halovīnā neesmu maskējusies.
Tētis vienmēr teica, ka tas ir grēcīgi.
Vai atklāt tev noslēpumu?
Grēkot var būt jautri.
Citas ziņas: šīgada Draiskulību nakts
ir radījusi gandrīz pusotru miljonu lielus materiālos zaudējumus.
Lūdzām Filadelfijas policijas priekšnieku informēt par atbildes soļiem.
Mēs necietīsim masu nekārtības savā pilsētā.
Šovakar būs pastiprinātas policijas patruļas…
Vai kāds pasūtīja īpašo omāru?
Izcili.
Labāk nekā ķirbis, vai ne?
Jā, ir labi. Ļoti labi!
Tā bija Šona ideja.
Kas tas?
Nekas.
Noslēpums, ja? Stāsti!
Nu taču, izstāsti! Mēs nevienam neteiksim.
Kas tā par māti, kas neatceras bērna pirmo kostīmu?
Šī nav vienīgā reize, kad tā ir noticis.
Ir pazudis ilgs laiks.
Vesels dzīves periods, kuru es nespēju atcerēties,
lai vai cik ļoti es censtos.
Man sāp galva, kad par to domāju.
Tas taču nevar būt normāli.
Tas mani biedē.
Galva nevar paturēt visas atmiņas.
Kad cilvēks kļūst vecāks, kaut kas pazūd.
Mēs jau nu zinām.
Droši vien tikai novecošana.
Tas ir kaut kas cits.
Dāmas! Omār! Tūlīt būs jāiet.
Esi gatavs, draudziņ?
Turēšu ieslēgtu FaceTime, lai tu justos tā, it kā būtu ar mums.
Paldies.
Ak dievs, kaut es varētu iet ar jums!
Mammīte tevi mīl, mazais dauzoņa!
Bet tikai vienu konfekti. Un skaties, lai viņš nepārbīstas.
Noteikti.
Bū!
Ei, draudziņ!
ŠONS FACETIME VIDEO
Atkal lika man piezvanīt. Sailgojies.
Mammīte mīl savu vēžveidīgo.
Vai viņš labi pavada laiku?
Protams. Viņš taču ir tavs dēls.
Šon…
paldies par šo.
Tevis dēļ - jebko.
Vai viss kārtībā?
-Kas notika? -Nē, nekas.
Man tikai likās - kādu atpazinu.
Kas tu esi?
Lelle.
Šovakar iešu ārā.
Šons ar Džeriko devās prasīt saldumus,
tāpēc man jāsēž pie durvīm.
Es varētu iet ar tevi pēc tam.
Tas nebūs vajadzīgs.
Tev nevajadzētu būt vienai.
Man viss būs labi.
Tev par mani vairs nav jābaidās.
Es zinu, ko daru.
-Saldumus, vai izjokošu. -Ei, man patīk tavs kronis.
-Paldies. -Jā, ņem divas!
Labi.
Mīļi.
-Sveika! -Saldumus, vai izjokošu.
Labi. Ņem divas!
-Palīgā! -Lianna!
Neēd par daudz saldumu!
-Palīgā! -Pārvērtīsies par resnu tārpu.
-Atlaidiet bērnu! -Neviens tevi nemīl.
Mammu! Tēti!
Ļoti atvainojos. Viņa mācās par aktrisi.
-Kas, pie velna, tev lēcies? -Ko?
-Halovīnā taču cilvēki jābaida, ne? -Jā, bet atbilstoši vecumam.
Tevi neslavēs, ja trīskāršosi izdevumus par psihoterapeitu.
Nu man beigušās konfektes.
Tu izskaties satriecoši.
Ko?
-Tobij! Čau! -Čau!
Vai izgatavoji to pati?
Jā, it kā.
Nu, iespaidīgi.
Man jānokārto lietas.
Tev jānokārto lietas?
Man arī jāiet uz to pusi.
Tobij, šovakar man tiešām jābūt vienai.
Labi. Varbūt darām tā -
es iešu tev blakus, un tā mēs būsim vieni kopā.
-Labi. Bet tikai drusciņ. -Labi.
Atvaino,
-ja man sasvīdušas rokas. -Nē, nekas.
Vienkārši… Tu gan to nevarētu…
Vajadzētu sākt ar to.
Viņi te ir nesen.
Labi.
Saldumus, vai izjokosim.
Jūs te esat nesen, ja?
Jā. Vai jūs tam neesat par vecu?
-Mums ir problēmas ar vairogdziedzeri. -Lai būtu!
-Jums tiešām nekas cits man nav sakāms? -Ko, lūdzu?
Nāc, Lianna! Iesim!
Pārāk veci?
Nošauj mani, ja 30 gados būšu tik nīgrs.
Ej uz savu ballīti, Tobij!
Ko? Man likās, ka izklaidējamies.
Atvaino!
Man šis tas ir jānokārto, bet tavā klātbūtnē es to nevaru.
Pagaidi!
Liec mani mierā, Tobij!
Tā, bērni! Katram tikai pa vienai.
-Saldumus, vai izjokosim. -Priecīgu Halovīnu! Paldies.
Ei! Uz kurieni?
Esmu te.
Vai neko nedarīsi?
Atvaino! Vai esam pazīstami?
Kāpēc tu izliecies?
Esmu šeit! Nāc un dabū!
Atvaino, mīļā!
Man liekas - esi mani ar kādu sajaukusi.
Lūdzu! Paņem konfekti!
Saldumus, vai izjokosim!
Ej mājās, Tobij!
Tobij!
Tu neesi Tobijs.
Es vairs nebaidos.
Laid vaļā! Mēs tikai gribējām tevi nobaidīt.
Tas bija tikai joks.
Mamm!
Bērni! Ēdiet bērnus!
Ēdiet bērnus!
Bū! Nobaidīju.
Bū!
Tas bija ļoti baisi.
Vai es, tavuprāt, esmu baisa?
Un tagad?
Ei! Uz ko tu skaties?
Es saožu bailes!
Un tagad?
Visi sajukuši prātā.
Viņas idejas ietekmē citus.
Viņa pat uzbrūk bērniem.
Nabaga jēriņi.
Uztraucos, vai neesam nogaidījuši par ilgu.
Domā - tas, ko mēģinām darīt, varētu neizdoties?
Tam jāizdodas. Mēs nedrīkstam izgāzties.
Man ir bērni. Ja?
Ja viņa uzzinās un nāks pēc manis…
Ja viņa uzvarēs, taviem bērniem pasaules nebūs.
Haoss kļūst arvien lielāks.
Šī pilsēta kritīs, un tas būs tikai sākums.
Mums tevi vajag.
Tu esi ļāvis mums būt tuvu šai ģimenei,
un viņai piekļūt varam tikai caur to.
Nebīsties!
Šis tas jau ir savās vietās.
Un, ja nekļūdos, mums palīdzēt būs gatavi pat Tērneri.
Tu vēl esi nomodā.
Kā man patīk Halovīns!
Vai tu man gribi ko teikt?
Esmu tev parādā visu. Es to zinu.
Un esmu ļoti pateicīgs.
Bet, ja tas nozīmē, ka man jāzaudē ģimene, jāzaudē Dorotija, tad es to negribu.
-Es no tā atteiktos. -Šon!
Tu jau esi izvēlējies.
Tad esi pieaudzis cilvēks un pieņem arī sekas!
Dorotij!
Šon!
Es nedomāju, ka izvēlos.
Es darīju to, kas, manuprāt, nāca par labu tev.
Mūsu ģimenei.
Par ko tu runā?
Esmu tevi zaudējis.
Es to nespēju pieņemt.
Džūljenam taisnība. Kamēr vien mājā būs viņa, tu man nepiedosi.
Ko tu gribi pateikt, Šon?
Esmu gatavs darīt visu, ko vajag, lai tiktu vaļā no Liannas.
Tagad esmu ar tevi.
Tulkojusi Inguna Puķīte