Ei, kurių galų?
- O, varge, greičiau. Bėgam! - Pokštas arba saldainis!
Ar kada bijojai savęs pačios, motina?
Aš bijau.
Aš vis sapnuoju.
Kad po namą slankioja tas juodas šešėlis.
Ir kažkaip suprantu, kad tai - aš.
Įpykusi aš skaudinu žmones.
Galbūt tą paveldėjau iš tavęs.
Baisiausia,
jog tas jausmas man ima patikti.
Tiesą sakant… labai.
Vaikai, nepamirškite, saldainiai be popierėlių gali būt pavojingi.
Palaukit minutėlę, kas tas XVIII a. gražuolis?
- Volkeri, nepalaikyk jo. - Ką ten sakei, Volkeri?
Pakartok.
Saldžioji Filadelfijos porelė.
Taip, tiesa.
Dėkojame mūsų Dorotei kaip Marijai Antuan…
Saldžioji Filadelfijos porelė, ką?
Žiniasklaidai patinka sėkmingos poros.
Tai buvo geriausi tavo metai.
Kaip jie ten tave vadindavo? „Helovino karaliene“?
Taip. Bet viskas pasikeitė.
Ne, mes nesame labai kitokie nei anksčiau.
Šonai, neturime vienas kitam meluoti.
Mes abu pasirinkome.
Aš ne tokia, kokia buvau anksčiau, tu irgi.
Ačiū tau už pietus.
Dabar Filadelfijoje…
Ką darote?
Labas rytas, mieloji.
Paskutinę minutę mėginame surasti kostiumą Džerikui.
Čia - Dorotės motinos daiktai, nelįskit prie jų.
Ar tu šįvakar persirengsi?
Ne. Helovinas skirtas vaikams.
Mieloji. Nemanau. Mes su draugais kaip reikiant pašėldavome.
Ką norite pasakyti?
Per Heloviną gali pažvelgti savo baimėms į akis.
Išpildyti tamsiausias fantazijas.
Neabejoju, jog supranti, ką turiu galvoje.
Na jau!
Šūdas.
Nekenčiu šios šventės, bliamba!
Štai kas nutinka, kai skatinamos piktadarystės.
Visi prakeikti nesubrendę paaugliai šiame mieste
pradeda lieti savo agresiją ant šio pasaulio mokesčių mokėtojų.
Juokinga.
- Papuošė tavo automobilį? - Žiauriai.
Tik nesakyk, kad papuoši namą.
Šiemet Dorotė negali to padaryti pati, tad pamaniau, kad ji apsidžiaugs.
Norėjai pasakyti, tuomet jai patiksi.
Bergždžias reikalas, brolau.
Kol mes priklausome Lijanos komandai, Dorotė nenorės turėti jokių reikalų.
Aš nesu Lijanos komandoje.
Ar tikrai?
Rodos, kad ji puikiai tvarko tavo gyvenimą.
Aš su viskuo susitaikiau. Tau irgi vertėtų.
Mano švarkas visas išterliotas!
- Manote, siaubinga. - Ne.
Jis žavus.
Ne, galit pasakyti. Siaubas.
Gerai, siaubas. Bet jūs nekaltos.
Turėjau anksčiau pagalvoti apie jo kostiumą.
Tik mano galvoje tiek minčių…
Nesijaudinkite. Neabejoju, kad rasime kažką geresnio.
Kaip buvote jį aprengusi pernai?
Galbūt galėtume panaudoti dalį pernykščio kostiumo.
Aš… Nežinau.
Nepamenu.
Nieko tokio.
Pamąstykit, brangioji.
O mes pažiūrėsime, ar gretimose parduotuvėse dar kas liko.
Gerai? Taip.
DOROTĖ
DAUGIAU VORŲ, DAUGIAU KRAUJO.
- Šonas Terneris? - Taip.
Nieko sau, čia jūs. Esame jūsų gerbėjai.
- Ačiū. - Taip. Žiūrime jus kiekvieną savaitę.
- Ačiū. Dėkoju jums. - Nėra už ką.
Linksmo Helovino. Sėkmės.
Ir jums.
Linksmo Helovino.
Dievinu jūsų laidą, Šonai!
PARDUODAMA PARDUOTA
Šiose dėžėse - daugybė kostiumų.
Jie priklausė Dorotės motinai, tad po visko grąžinkite juos.
Noriu, kad dėl viso pikto šįvakar visi būtumėte gatvėje.
Jie manęs ateis.
Jie apsigyveno kaimynystėje,
manau, netgi nusipirko namą.
Tad šįvakar eisiu į medžioklę.
Jie puikiai moka slėpti, kas tokie yra.
Bet jei pakankamai priartėju, jie visuomet išsiduoda.
Tačiau šįvakar ir mums teks slėpti, kas esame.
Ateikit.
Iki šiol dar nebuvau persirengusi Helovinui.
Mano tėtis sakydavo, kad tai - nuodėmė.
Galiu pasakyti paslaptį?
Daryti nuodėmes gali būti smagu.
Kitose žiniose - per Piktadarių naktį
buvo apgadinta turto už 1,5 mln. dol.
Paprašysime Filadelfijos policijos komisaro komentaro.
Netoleruosime masinės isterijos mūsų mieste.
Šįvakar pagausinsime policijos pajėgas…
Ar kas užsisakėte omarą?
Koks meilutis.
Geriau už moliūgą, tiesa?
Taip, labai gražu. Nuostabu!
Šonas taip sugalvojo.
Kas tai?
Nieko.
Turime paslapčių, ar ne? Sakykit.
Nagi, pasakykit. Mes neišduosim.
Kokia motina neprisimena savo vaiko pirmojo kostiumo?
Ir tai man nutinka ne pirmą kartą.
Kažkokia balta dėmė.
Laiko tarpas mano gyvenime, kurio niekaip negaliu prisiminti,
kaip besistengčiau.
Vien galvojant apie tai man paskausta galva.
Nemanau, kad tai normalu.
Tai mane gąsdina.
Smegenys nepajėgios visko prisiminti.
Sendamas dalį prisiminimų prarandi.
Patikėkit.
Tai turbūt dėl amžiaus.
Tai kažkas kita.
Damos. Omarai. Jau metas.
Pasiruošęs, mažyli?
Aš tau paskambinsiu su vaizdu, tad jausiesi, tarsi būtum su mumis.
Ačiū.
Dieve, kaip norėčiau eiti su jumis.
Mamytė tave myli, mažas smirduk.
Tik vieną saldainiuką. Ir žiūrėk, kad jo niekas neišgąsdintų.
Būtinai.
Bū!
Ei, bičiuli.
ŠONAS VAIZDO SKAMBUTIS
Vėl privertė mane paskambinti. Pasiilgo.
Mamytė myli savo vėžiagyviuką.
Ar jam smagu?
Žinoma. Jis juk tavo sūnus.
Šonai…
ačiū tau už tai.
Viską dėl tavęs padarysiu.
Ar viskas gerai?
- Kas nutiko? - Ne, nieko.
Tik pamačiau pažįstamą.
Kas tu?
Lėlė.
Šįvakar eisiu į miestą.
Šonas išsivežė Džeriką saldainiauti,
tad paliko mane atidarinėti durų.
Galėsiu po to eiti su tavimi.
Nebūtina.
Neturėtum būti viena.
Viskas gerai.
Tau nebereikia dėl manęs baimintis.
Žinau, ką darau.
- Pokštas arba saldainis. - Kokia graži karūna.
- Ačiū. - Taip, paimk porą.
Gerai.
Kaip miela.
- Labas. - Pokštas arba saldainis.
Gerai. Paimk porą.
- Padėkit! - Lijana!
Nevalgyk per daug saldainių…
- Padėkit! - …nes pavirsi į kirminą.
- Paleisk mano vaiką! - Niekas tavęs nemyli.
Mama! Tėti!
Labai atsiprašau. Ji studijuoja aktorystę.
- Kas tau negerai, bliamba? - Kas?
- Juk Helovinas skirtas žmonėms gąsdinti. - Taip, bet tik truputį.
Niekas nesidžiaugs, jei po to negalės išsimokėti psichologams.
Nebeturiu saldainių.
Atrodai nerealiai.
Ką?
- Tobi. Labas. - Labas.
Pati pasisiuvai?
Galima sakyti, taip.
Įspūdinga.
Turiu reikalų.
Turi reikalų?
Aš irgi einu į tą pusę.
Tobi, šįvakar tikrai turiu pabūti viena.
Gerai. Na, o jeigu šitaip?
Aš tik eisiu šalia tavęs taip, kad atrodys, jog einame atskirai.
- Gerai. Bet tik trumpai. - Gerai.
Atleisk,
- jei mano delnai prakaituoti. - Ne, viskas gerai.
Ne dėl to, kad tu ne…
Turėtume pradėti nuo šito.
Jie ką tik atsikraustė.
Gerai.
Pokštas arba saldainis.
Jūs ką tik atsikraustėte, tiesa?
Taip. O jūs tam ne per seni?
- Mūsų hormonai sutrikę. - Nesvarbu.
Tikrai daugiau nieko nenorit pasakyti?
Atsiprašau?
Nagi, Lijana. Eime.
Per seni?
Nužudykit mane, jei 30 reiškia per senas.
Eik į savo vakarėlį, Tobi.
Ką? Maniau, mums smagu.
Atleisk.
Turiu kai ką padaryti, bet turiu tą daryti be tavęs.
Palauk.
Palik mane ramybėje, Tobi.
Gerai, vaikai, kiekvienam po vieną.
- Pokštas arba saldainis. - Linksmo Helovino. Ačiū.
Ei! Atsiprašau?
Aš čia.
Nieko nedarysi?
Atsiprašau, mes pažįstami?
Kodėl apsimetate?
Aš čia! Ateikit!
Ups! Atleisk, mieloji.
Manau, tu apsirikai.
Štai, imk saldainį.
Pokštas arba saldainis!
Eik namo, Tobi.
Tobi.
Tu - ne Tobis.
Aš jau nebebijau.
Atstok nuo manęs! Mes tik norėjome tave išgąsdinti!
Mes tik pajuokavom!
Mama!
Vaikai! Suėskime vaikus!
Suėskime vaikus.
Bū! Pričiupau tave.
Bū.
Bū!
Buvo labai baisu.
Manai, aš baisi?
O dabar?
Ei! Ką čia matai?
Užuodžiu baimę!
O dabar?
Jie visi išėjo iš proto.
Jos mintys persiduoda kitiems.
Ji puola net vaikus.
Vargšai avinėliai.
Bijau, per ilgai laukėme, kad ją sustabdytume.
Ar tai, ką mėginsime padaryti, gali nesuveikti?
Turi suveikti. Negalime pralaimėti.
Aš turiu vaikų. Aišku?
Jei ji sužinos ir persekios mane…
Jei ji laimės, tavo vaikai nebeturės ateities.
Chaosas auga.
Miestas žlugs, ir tai bus tik pradžia.
Mums tavęs reikia.
Tavo dėka priartėjome prie tos šeimos,
ir tik per juos galime ją pasiekti.
Nebijok.
Kai kurios dalys jau vietoje.
Jei neklystu, netgi Terneriai norės mums padėti.
Tu dar nemiegi.
Dievinu Heloviną, bliamba.
Nori man kažką pasakyti?
Esu tau skolingas už viską, žinau tai.
Esu labai dėkingas.
Bet jei tai reiškia, kad prarasiu šeimą, prarasiu Dorotę, tuomet nenoriu.
- Aš atsisakysiu. - Šonai.
Tu jau pasirinkai.
Tad elkis kaip suaugęs ir susidorok su pasekmėmis.
Dorote.
Šonai.
Nenorėjau rinktis.
Dariau tai, kas, maniau, bus geriausia tau.
Geriausia mūsų šeimai.
Ką čia kalbi?
Aš tave praradau.
Man taip negerai.
Džiulijanas teisus. Kol ji bus šiuose namuose, tu man neatleisi.
Ką nori pasakyti, Šonai?
Esu pasiruošęs padaryti viską, kad atsikratytume Lijanos.
Dabar aš tavo pusėje.
Išvertė Akvilė Katilienė