Sveika, bonjour, mūsu jaunā ģimene!
Mums prieks stādīties priekšā.
- Roberta. - Un Beverlija.
Mēs ceram, ka mūsu klātbūtne jūsu dzīvi atvieglos.
Atstājiet to profesionāļu ziņā! Mēs dabūsim Dorotiju uz kājām.
Esam redzējušas simtiem pacientu no Montklēras līdz Monterejai.
Tāpēc neraizējieties!
Bobija un Beva paliks te.
Ļoti labi.
Šis domāts īrniekiem, kas ienestu mazliet naudas,
bet tā arī līdz tam neesam tikuši.
Šķiet, remonts te bijis piecdesmitajos, pirms to nopirka Dorotijas vecāki.
Tepat lejā pa labi.
Pa šiem vārtiņiem var nokļūt uzreiz parkā.
- Labi. Jā. - Ak tā.
Ik ceturtdienu - cepuru svētki.
- Neciešu… Jā. - Paldies.
Vēl viens pakāpiens.
Šīs durvis pa labi.
Jā.
Labi, tā. Te ir namrunis, pa kuru varat piezvanīt Dorotijai.
Sākumā bija domāts, ka te dzīvos Lianna, bet pārcēlām viņu uz augšu.
Dorotija gribēja, lai viņa ir tuvāk mazulim.
Zinu, ka šī nav nekāda smalkā vieta,
tāpēc, ja kaut kā varam padarīt to ērtāku…
Neaizskar šīs mājas jūtas!
Tai tikai vajag mazliet mīlestības.
Mums te būs labi diezgan.
Nu tad labi.
Nu, mēs esam tepat augšā, ja jums ko vajag.
Dorotija gribēja, lai pie viņas aizejat, kad būsiet iekārtojušās.
Pēc mirklīša uziesim, dārgais.
Nuja, labi. Laipni lūgtas.
Kā klājas Mirdzuma dvīnēm?
Iekārtojas jaunajā mājvietā.
Viss bija labi.
Dorotija nesaprot, ko ir izdarījusi.
Domā - viņas ir no tās sektas?
Nu protams.
Tev apkārt ir tava parka armija.
Šaubos, vai tā sekta ir tik gudra, lai uzsūtītu tev šādu Trojas zirgu.
Tu viņus nepazīsti kā es.
Lianna, es pārbaudīju viņu atsauksmes, kā tu lūdzi.
Tās šķiet īstas.
Varbūt dod viņām iespēju!
Varbūt papēti cītīgāk!
Kaut kas atradīsies. Kaut kas viņu pagātnē.
Neīsts vārds, pārrāvums laikā, nekrologs - kaut kas.
Viņas domā, ka esmu dumja.
Ka nezinu, ka tiek gatavots uzbrukums.
Vai nav dzirdējušas, ko izdaru ar cilvēkiem, kas mani apdraud?
Tā, es jūs abas nolīgu, lai jūs izdabūtu mani no gultas, cik ātri vien iespējams.
Ārsti teica, ka varbūt vairs nespēšu staigāt, bet es tam neticu. Tā nebūs.
Tev jāpiedod, ja izskatāmies pārsteigtas.
Vienkārši mēs reti redzam pacientus, kam būtu tik liels entuziasms kā tev.
Daļa no mūsu darba ir palīdzēt tev saprast, kā izveseļošanās notiks.
Dažreiz ķermenim tikai vajadzīgs laiks.
Ne manējam.
Es izmēģināšu jebko.
Jebko.
ATTĪRĪŠANA - PALO SANTO MAISĪJUMS LAI MĀJA LAIMĪGĀKA
GĀLS ĪDENS SASONS 2022. GADA ASTROLOĢIJA
- Labrīt, bucīt! - Sveikas!
Labrīt!
Kas par lietu?
Šī japāņu dāma ir kārtošanas meistare.
Šī grāmata izmainīs tavu dzīvi.
Tiešām gādīgi. Paldies.
Vai vēl kas?
Zinu - ir grūti redzēt, ka māsa piedzīvo ko tādu,
un šī saspringtā enerģija ir jūtama visā mājā.
Bet tev vairs nav jāraizējas, saldumiņ.
Viss beidzot sāk mainīties.
Sveiks, eņģelīt! Kā gulēji, mazais?
- BOBIJASTANTE - BEVASTANTE
Trīs, divi, viens.
- Jā. - Labi. Tā.
Tas ir bezcerīgi.
Tā nesaki!
Esmu šos vingrinājumus veikusi.
Rehabilitācijā veicu tos nedēļām ilgi.
Un esmu tāda pati kā pirms četriem mēnešiem.
Mums jādomā radošāk.
Mugurkauls ir saistīts ar visu, dārgā.
Iespējams, tevi kavē kaut kas kognitīvs vai psihisks.
Vai saki, ka gribu to par maz?
Nē, nebūt.
Ja mans dēls gaiteņa galā raud, es nevaru pie viņa aiziet.
Man nav ne jausmas, vai viņam ir bail, gribas ēst vai kas sāp.
Varu tikai klausīties, kā viņš raud.
Un viņam ir jāprāto, kāpēc mammīte nenāk.
Gribu pamēģināt piecelties kājās.
Vai tev šodien nav jāstrādā?
Man ir brīvdiena. Man būs jāfilmējas vēlāk pa nakti.
Skaidrs.
Un kas tas viss ir?
Tas - Dorotijai.
Šī ir mīlestības valodu grāmata no Bevas un Bobijas.
Smalks mājiens, ka es neprotu komunicēt ar sievu.
Tas laikam ir mans.
Tev tiešām nevajadzētu ļaut Bevai un Bobijai izteikt par tevi spriedumus, Šon.
Nē, es neļauju. Tas… Man likās, ka tas būtu jauks žests.
Man prieks, ka atkal gatavo.
Mēs jau uztraucāmies.
Kur ir omītes?
Augšā pie Dorotijas.
- Lianna domā, ka viņas ir no sektas. - Nav.
Viņa ir pārliecināta.
- Viņas ir pasūtījušas kaudzi no Amazon. - Vai nonesīsi lejā?
Nē. Tā vieta man uzdzen šermuļus.
Džūljen, esmu aizņemts.
Visi šai mājā ir aizņemti. Vai nonesīsi, lūdzu, tās lejā?
Labi.
Nē.
TAVA GULTA BIJA JĀUZLABO!
Nē.
KRĀSU KODI!
Nē.
SAKĀRTOTA ISTABA - SAKĀRTOTS PRĀTS.
Nē, nē, nē.
SOCIĀLĀS PRASMES TĪŅIEM
Ejiet ellē!
Piedrāzt!
Vai esi par to droša? Mēs parasti neieteiktu…
Esmu gatava.
Nesteidzies! Šī nav sacīkste.
Man tikai jātiek uz priekšu.
Mierīgi!
- Apliec man roku! - Labi.
Mierīgi!
- Izmanto ķermeņa augšdaļu! - Jā.
- Es tevi balstīšu. - Esmu aiz tevis. Turu.
Uz "trīs".
- Viens, divi… - Labi.
- …un augšā! Nu re! - …trīs. Labi.
- Viss kārtībā? Labi. - Jā.
Labi. Un tagad, Dorotij,
- dod man to! Dod roku! - Jā. Labi.
- Turi? Labi. - Jā.
Tagad otru. Gandrīz jau ir.
Gandrīz ir. Es tikai…
Mēs tevi turam.
Labi? Labi.
Jā!
Es zināju, ka to varu.
Malacis, Dorotij.
Jā, tiešām. Tā, tagad tevi atkal apsēdināsim.
Nē. Es gribu pamēģināt paspert soli.
Varbūt citreiz.
Nē, tagad, kamēr esmu augšā.
- Dorotij, tu varētu nebūt tam gatava. - Uz "trīs".
- Viens, divi, trīs. - Izmanto vēderu!
Ak d…
Svētā dievmāte!
Kas, ellē, notika?
Šausmīgas lietas.
Nezaudē dūšu tikai tāpēc, ka to vēl nespēji izdarīt.
Kādudien tu tam būsi gatava.
Tev būtu jāpaliek gultā vismaz nedēļu.
Dod sev laiku no šī atgūties!
Ir jābūt vēl kaut kam, ko varētu izmēģināt.
Kāda no jūsu alternatīvajām metodēm?
Tas noteikti ir apsverams.
Mēģini nezaudēt cerību, Dorotij!
Lūdzu, ejiet!
Man kādu brītiņu jāpabūt vienai.
Vēl viena podziņa. Nu, tā.
Un tu esi gatavs. Gatavs? Augšā!
Tā.
Vai tas ir, lai mani izsmietu?
Izsmietu?
Tas ir brīdinājums, ja?
Nesaprotu, ko jūs gaidāt. Uz priekšu! Dariet, kas jums jādara.
Lianna, mēs nopirkām to lelli Lenkasterā no eimišiem.
Mums likās, ka Džeriko tā varētu patikt.
Mēs negribējām tevi sarūgtināt.
Džeriko jūsu rotaļlietas nevajag.
Un nenāciet manā istabā!
Slimnīca man aiz muguras…
- Dorotij? Dorotij! - …kas ir pavisam pilnas.
ASTRĀLĀ PROJEKCIJA
Dzirdēju jau pirmajā reizē.
…medmāsas izmisīgi meklē risinājumu, kā apmierināt pacientu vajadzības.
Viss kļūst arvien sūdīgāk?
…kopsakarības šai Filadelfijas neprātīgajā situācijā nav redzamas…
Domāju: varbūt gribi ēst.
Redzēju tos briesmīgos, šausmīgos pudiņus, ko Bobija un Beva tev nes.
Vai atceries šo?
Pīles un trifeļu pitivjērs.
Vienīgais ēdiens, kura dēļ gandrīz izstājos no kulinārijas skolas.
Aizvien vissarežģītākais ēdiens, ko esmu gatavojis.
Bet tu gribēji to nogaršot, tāpēc četrus mēnešus
es mēģināju un izgāzos, līdz sasniedzu vismaz aptuvenu rezultātu.
Vienīgi tevis dēļ es esmu šefpavārs.
Vienīgi tevis dēļ es esmu jebkas.
Gribi nogaršot?
Labāk ēdīšu pudiņu.
…ir lūdzis, lai FEMA palīdz
slimnīcām un citām medicīnas iestādēm, kuras ir pārpildītas.
Lieki teikt, ka būt filadelfiešiem tagad ir biedējoši.
Atpakaļ pie tevis, Volker!
Ei, ko tas nabaga pīrāgs tev nodarīja?
Pitivjērs. Tas nav pīrāgs.
Dorotija to negribēja.
Nu, tik daudz es sapratu.
- Jā. - Šon, dārgais!
Jā.
Mēs gribam ar tevi aprunāties.
Par ko?
Mēs jūtam, ka Dorotijas cerības strauji zūd.
Šodien viņa piedzīvoja neveiksmi.
Bet tas nav viss.
Lianna mums ārkārtīgi neuzticas.
Viņa ir ļoti dusmīga meitene.
Džūljens nevēlas mums atvērties,
lai gan ir skaidrs, ka viņu kaut kas nomoka.
Un sieviete, kuru tu tik ļoti mīli, uz tevi ļaunojas.
Un mēs nevaram saprast, kāpēc.
Nu, ja jūsu nolūks ir man pavēstīt, ka manā ģimenē ir problēmas,
esat nokavējušas. Es to jau zinu.
Atvaino, ja tas šķita rupji.
Bet mēs uzskatām, ka varam palīdzēt Dorotijai izveseļoties, tikai esot godīgi.
Tāpēc liec visu galdā!
Pastāsti, ko mēs nezinām.
Es nezinu.
Izstāsti, mīļais!
Man liekas…
Man liekas, ka šī ģimene īsti netiek galā.
Mēs daudz esam zaudējuši, arī šajā mājā.
Dorotijas un Džūljena mammu, piemēram. Un citus.
Skaidrs.
Mums jau likās, ka tā varētu būt.
Vai drīkstam piedāvāt kaut ko radikālu?
Nāciet! Sadosimies visi rokās!
Zini, tu drīkstēji šim nepiekrist.
Beva, vai nāksi man blakus, lūdzu?
Atvainojiet, ka nokavēju.
Vai tad neteici, ka negribi šajā piedalīties?
Pārdomāju.
Paldies, ka visi te esat.
Zinu, ka dažiem bija iebildumi, un es to visu saprotu.
Dorotij, šis seanss būs veltīts tev.
Izsaki savas vēlmes!
Skaļi?
Jā, lūdzu. Gari jau klausās.
Labi.
Man ir vajadzīgs kāds padoms.
Domāju, ka man mazliet vajag palīdzību.
Kas notiek?
- Bobija kļūst par trauku. - Nu protams.
Kam gan vēl otrdienu vakari domāti?
Man priekšā ir tunelis.
No otras puses tajā iespīd brīnišķīga balta gaisma.
Un pūš viegls vējiņš.
Savienojums.
Nolieciet pirmo priekšmetu! Apļa centrā, lūdzu.
Mums ir pirmais viesis.
Tas ir vīrietis ar tumšiem matiem.
Maiga enerģija. Viņš māj.
Vai jums ko nozīmē burts B?
B?
Vai R. Īsti nevaru saprast.
R? Tēvocis Roberts.
Roberts?
Jā. Viņš māj ar galvu.
Tas ir tēta jaunākais brālis.
- Un tie bija viņa cigāri. - Nevar taču ticēt…
Nākamo priekšmetu!
Mums pretī nāk kāda sieviete.
Savādi - viņa ir mazliet līdzīga tev, Dorotij.
Viņas mati ir ugunssarkani.
Mamma.
Tu laikam smejies.
Viņa man rāda kādas atmiņas.
Viņi to var.
Vai bija naktis, kad gulēji pie viņas? Slikti sapņi?
Ak dievs! Visu laiku.
Viņa vienīgā spēja mani nomierināt.
Gandrīz biju to visu aizmirsusi.
Ir kāds iemesls, kāpēc gari rāda mums vīzijas.
- Vai drīkstu interpretēt? - Lūdzu.
Domāju - varbūt viņa mēģina pateikt: tas nav nekas slikts, ka tev vajag atbalstu.
Tevī joprojām mīt tā meitenīte.
Tas ir tik stulbi.
Tagad viņa runā tieši ar tevi, Džūljen.
Vai tiešām?
Māte saka: tev ir laiks sev piedot.
Cilvēki mēdz kļūdīties.
Tur ir vēl kaut kas.
Kas tas ir?
Es nezinu, kā to pateikt. Tas ir brīdinājums.
Brīdinājums?
Viņa man rāda šo māju, bet tā ir citāda.
Krāsa lobās. Sienas un grīdas trūd.
Nekad neesmu redzējusi tik skaidru vīziju.
Viņa mani nostāda uz ielas. Es kaut ko redzu caur logiem.
Apkārt kustas tumša ēna kā melns negaisa mākonis.
Tā ir auksta kā ledus. Ļauna.
Tā ir piesieta pie šīs mājas, piesaistīta pie šīs ģimenes.
Nu es kaut ko dzirdu.
Raud mazulis.
Mazulis?
Vecmāmiņa zaudēja vienu bērnu. Vai tas varētu būt viņas?
- Šon! - Šis ir jāpārtrauc.
Kas notiek?
Raudas. Tās plēš pušu ausis.
Bobij, šis tagad ir jāpārtrauc.
Viņš ir izmisis. Neviens viņam nenāk palīgā.
- Šis ir galīgi garām. - Kāpēc neviens nenāk?
Pag, nē. Jānoskaidro, kas notika.
Kas?
- Nē, šis ir galā. - Kas tas bija?
- Šis ir galā. - Kurš tas bija?
Jā.
Ir laiks aizvērt durvis uz otru pusi.
Man vēl ir priekšmets.
Labi. Noliec to!
Vai negribi uz to paskatīties?
Vai to atpazīsti?
Jūs manā istabā meklējāt šo, vai ne?
Tagad esat atradušas.
Es nekad to neesmu redzējusi,
bet varu mēģināt to nolasīt…
Pacel!
- Vai atceries, kā tas jālieto? - Lianna!
Vispirms jāizgriež man acis.
Un tad jāiegriež no pleca līdz elkonim, lai es noasiņotu.
Un tad man jāpielaiž uguns, vai ne?
Tad dari! Ko tu gaidi?
Ak dievs! Tas ir ārprāts.
Man tiešām nav ne jausmas, par ko tu runā.
"Viltus liecinieks netiks attaisnots, melkulis aizies bojā."
Kāpēc tu nevarētu visiem pastāstīt, kas jūs patiesībā esat?
Lianna!
Ak kungs!
Laid mani vaļā!
Šon, ieslēdz gaismu!
Tev nekas nekait?
Viss būs kārtībā.
- Nāc, Bobij! - Atvaino!
Lianna! Tu nedrīksti plēst nost drēbes visiem, kas ienāk šajā mājā.
Viņa nav no viņiem. Man vajadzēja pārliecināties.
Lianna, ej uz savu istabu!
Ko?
Tu acīmredzami kļūdījies. Esi sevi apkaunojusi.
Nu tev ir laiks iet.
Vai tu nedzirdi?
Mēs tevi te negribam.
Gandrīz aizmirsi savu ieroci.
Liec mani mierā!
Kāpēc tu uz mani tā skaties?
Ko tu gribēji izdarīt?
Kas, Džūljen?
Cik tālu tu būtu gājusi, ja viņai uz muguras būtu rētas?
Tu tiešām gribi zināt?
Jā. Gribētos gan.
Es viņu būtu nogalinājusi.
Es viņas apraudzīju. Viss labi.
Bobija saka: šāds apmulsums un agresija
šādās situācijās ir diezgan bieži.
Parasti tā uzvedas pacienta bērns.
Viņām šķiet, ka Lianna jūtas bezpalīdzīga. Es mēģināju paskaidrot…
Lai vai kā, viņas prom neies.
Labi.
Melleņu pankūkas.
Tās vienmēr tev lika pasmaidīt.
Tagad viss ir citādi.
Man vajag, lai tu mēģini to saprast.
Man naktī jāfilmējas. Vai tev viss būs labi?
- Šon! - Jā?
Vai tu varētu pankūkas atstāt?
Es laikam vairs negribu pudiņu.
Protams.
Tulkojusi Inguna Puķīte