…inredd källarvåning är ovanligt för området.
Takhöjd på 4,5 meter överallt.
Bibliotek på andra våningen med öppens spis.
Den stora öppna spisen är förstås på nedervåningen.
HUS TILL SALU ELLER ATT HYRA
Det är ett exklusivt grannskap.
Ovanligt att ha tre hus lediga här på Spruce Street.
Okej.
Om ni är redo, kan vi gå in och titta.
Härligt grannskap, eller hur? Rena drömmen.
Kom igen.
Vitlök. Pröva vitlök och olivolja med det, eller…
Jericho, titta. Mamma är vaken. Säg: "Hej, mamma."
-Hej, älskling. -Hej, Dottie.
Är du hungrig? Sätt dig. Frukosten är klar.
Vill du ha juice? Jag ska fixa det.
-Det finns kaffe på spisen. -Ja, eller kaffe. Vad du vill.
Jag trodde väl att du skulle orka komma ner idag,
så jag har lagat smakrik amarantgröt,
mullbärsscones, satsumasmarmelad och tjocka baconskivor.
Hur känner du dig? Utvilad?
Ja, trazodon hjälper.
Det där är parkfolket.
Ja, han ville hjälpa, sa han.
Vi var emot Frank om pillren. Du borde inte ta dem.
Och jag sa åt vår idiot till pappa att om han glömmer sina nycklar
eller texten till en enda Steely Dan-låt, får jag honom inlåst för demens.
Han är inte välkommen hit. Inte förrän du säger det.
Instämmer.
Vi vet alla att Frank inte är problemet.
Det är vi. Du och jag.
Det du försökte göra, få mig intagen…
Många skulle inte kunna gå vidare efter det.
Men jag kom hit för att hjälpa dig,
och det tänker jag göra.
Även om du inte vill det.
Så jag vill bara att du slutar motarbeta mig,
så att vi alla kan bli en familj igen.
Jag vill att vi vänder blad.
Och tro inte att jag är arg på dig, Dorothy.
För jag förlåter dig,
och kommer alltid att förlåta dig.
Jag gick för långt.
Du försökte bara hjälpa. Det förstår jag nu.
Förlåt mig, Leanne. Det ska inte upprepas.
En nystart låter som en bra idé.
Såja, du kan.
Såja.
Vill du ha din apa? Du måste krypa till den?
Köper du det här?
Du kan ju.
Inte jag heller.
-Bra gjort. -Bra gjort.
Hon är smart. Hon spelar spelet. Hon håller oss utanför.
Jag förstår varför hon är försiktig.
Dorothy spelar bara spel som hon redan vunnit i sitt huvud.
Så Leanne är oskyldig för att du ligger med henne nu?
Jag vet bara att Leanne aldrig skulle skada Dorothy.
Hon är harmlös.
Okej.
Vi borde hålla ett öga på dem båda ifall det spårar ur.
Vill du sluta?
Ja, kanske. Är det okej?
Visst.
Men vi fortsätter imorgon.
Jag insåg inte hur väl min kropp behövde det här.
Samma här.
Ska jag ta Jericho?
Ja. Gärna det.
Jag kanske kan sova lite.
Men låt honom inte krypa utan mig.
Jag trycker ner honom i så fall.
Under alla våra år tillsammans, hur många gånger har du
bett om ursäkt och menat det?
Ursäkta, Sean. Hur många?
Anförtro dig åt mig. Vad du nu planerar.
Planerar? Jag försöker bara vara älskvärd. Precis som du önskade.
Kom igen, jag känner dig.
Du planerar nåt mot oss, så att när vi minst anar det…
Så vadå?
Exakt vad ska jag göra, Sean?
När dr Mackenzie sa att jag var en fara för Jericho,
såg jag dig rakt i ögonen.
Du kanske inte ville bli av med mig,
men du trodde att jag kunde skada vår son.
Det glömmer jag aldrig.
Har du hört nåt om Milo?
Tyvärr.
Ingenting.
De gjorde det här mot honom.
För att skada oss.
Jag tål inte orättvisa.
Tror du henne?
När vi gick i mellanstadiet
slog Dottie till en liten skit som hette Kevin Parker.
Hon blev avstängd en vecka och måste skriva ett brev och be om förlåtelse.
Istället skrev hon att han förtjänade det för att han drivit med mig.
Min syster tål inte orättvisor.
Det är nog dags att lägga det förflutna till vila.
NY BARNFLICKA!!! BÖRJAR JOBBA IGEN!
Är allt bra, Sean?
Nej.
Hade du nåt att göra med Isabelle?
Du har nog druckit för mycket.
Det är inget svar.
Är det Dorothy?
Hon är arg.
Hon kommer nog att göra nåt dumt.
Jag förstår.
Tack för att du talar om.
Varför är det så svårt för henne att älska oss?
Vänta. Om hon gör nåt, skada henne inte.
Lova mig det.
Är det därför du är här?
Tror du verkligen att jag skulle skada Dorothy?
God natt, Sean.
Pip!
Upp och hoppa, sömntuta. Klockan är nästan nio.
Är allt bra?
Självklart.
Jag tänkte att vi kunde ta en promenad.
Du har kaffe på sängbordet. Vi ses där nere om fem minuter.
Ja.
Jag ville ta dig hit, så att du får se själv
hur trygg du är hos mina vänner.
Jag berättar för dem om dig,
om vad du betyder för mig, om vad vår familj betyder.
Eleven News söker ett nytt morgonankare.
Va?
En av mina vänner fann det här i en soptunna vid tv-studion.
Jannette Dash går i pension i sommar.
Det här kan vara en fantastisk möjlighet för dig.
Du behöver inte vara ute på fältet och rapportera om struntsaker.
Regelbundna arbetstider.
Du hinner hem till middag med Sean och sen lägga Jericho.
Det är allt du nånsin har önskat.
De vill inte ha mig.
Jo, kanske.
Jag försöker bara visa att vi alla är på samma sida.
Du får tvål i ögonen.
Vem är min rena lilla ängel?
Mamma.
Ja.
Mamma.
Det är jag!
Jag är din mamma.
Ditt första ord var "mamma".
Mamma.
Jag klädde upp mig, som ni ville.
-Får jag ingen komplimang? -Har inte tid.
Jag är nästan klar.
Smaka?
Fantastiskt.
Perfekt balans.
Var har du lärt dig att laga det här?
Du lagade det åt mig veckan vi flyttade in.
Jag visste inte att du tittade. Döljer du fler hemligheter?
Nej. Absolut inte.
Verkligen? Nu?
-Varför inte? -Vad är det?
Vår mors Romanée-Conti -78. Det är för fan nektarambrosia.
Zeus själv vaktar sina flaskor.
Men vi är inte Zeus.
Det är tisdag. På en tisdag, Dorothy?
Tisdagar hindrade aldrig mamma.
Och såvida du inte tänker få återfall, har du ingen talan.
Nu är du orättvis. Det handlar inte om det.
Det handlar om mamma.
-Så snart vi öppnar flaskan… -Hon är död.
Jag vet.
Därför är det perfekt.
Vi kan alla behöva en nystart.
Eller hur?
Ett glas skadar inte.
Sagt av varje alkoholist, nånsin.
Du slutade en gång. Du kan sluta igen.
Lita på mig. Jag låter dig inte falla.
Julian, du behöver inte…
Jag klarar det. Öppna den.
-Är du säker? -Alla visste att jag skulle få återfall.
Det kan lika gärna bli det här glaset.
Okej. Då hämtar jag karaffen och kristallglasen.
Skål för mödrar.
Och för nystarter.
Vad smakar det?
Gamla fyrverkerier.
En lada på hösten.
Violer.
Mammas favorit.
Fan.
Dorothy?
Låt mig prata, Sean.
Det är tydligt att du och jag inte har sett saker på samma sätt.
Ibland undrar jag om du ens gillar det liv vi byggt tillsammans.
Eller om jag har fattat fel. Men…
Du har din tro nu…
…som jag inte kan dela.
Och jag har varit så arg på dig för det.
Men inte nu längre.
Du valde tron.
Jag valde vreden.
Det gör dig antagligen ädlare.
Jag är ledsen.
Åh, Dorothy.
Jag är också ledsen. Jag…
Det tog ett tag.
Men jag vann hennes förtroende.
Jag kan göra det som behövs…
Tyst.
Hennes historia börjar.
Den livnär sig på mörker.
Den blir starkare för varje natt.
Saker förruttnar.
Huset är fullt av parasiter.
Känner du lukten av rötan?
Vad tusan händer nu?
Slutet.
Jösses, var är nappen? Den var här nyss.
Han blir kall i det där.
Ur vägen.
Vart ska du ta vägen?
Nånstans långt härifrån.
Vad ska du göra där?
Jag börjar om.
Får jag följa med?
Nej.
Förstår du inte? Nej!
Jag följer dig vart du än far.
Oavsett hur långt du reser.
Leanne, du får alltihop.
Det är ditt.
Huset, min bror, min man.
Vad du än vill ha. Ta det.
Men låt mig ta mitt barn och ge mig iväg.
Jag gör det här för din skull.
Sean! Julian!
Vad fan pågår? Dorothy, varför är du påklädd?
-Dorothy, sluta! -Ge mig Jericho!
-Nej! -Kan vi alla lugna ner oss?
-Tyst, Julian! Undan. -Varför vill du lämna mig?
Jag är inte din jävla mamma.
Jag är inte din vän. Jag är din chef.
Du är bara en tragisk flicka med vanföreställningar, som behöver hjälp.
På nåt sätt har du lyckats få de här två idioterna att tro dig.
Dorothy, låt mig hålla honom.
Våga inte se på mig så där. Inte nu.
Ingen ser på dig på nåt sätt.
Jag låter aldrig nåt ont hända honom. Aldrig.
Jag vet.
Jag går nu.
Jag är ledsen, Dorothy.
Nej!
Dorothy! Jösses! Julian!
Fan! Julian, ring larmcentralen!
-Helvete! -Skynda på!
Jag ringer!
-Julian, gör nåt! -Vänta lite!
Snälla, vi behöver hjälp!
Dorothy! Åh, Dorothy!
-Jag har ringt ambulans. -Julian!
Undertexter: Bengt-Ove Andersson