…rūsys su baldais - gana neįprasta šiame rajone.
Visur - 4,5 metro lubos.
Antrame aukšte - biblioteka su židiniu.
Žinoma, pirmame aukšte yra didžiulis židinys.
PARDUODAMAS ARBA IŠNUOMOJAMAS
Labai geras rajonas.
Neįprasta, kad Eglių gatvėje būtų siūlomi net trys objektai.
Ką gi.
Jei jūs pasiruošę, galime žvilgtelti vidun.
Mielas rajonas, tiesa? Tikra svajonė.
Eime.
10 D. POILSIS! 11 D. POILSIS! 12 D. POILSIS!
Česnakas. Paimk česnako ir alyvuogių aliejaus arba…
Džerikai, žiūrėk, mamytė atsibudo. Pasilabink su mamyte.
- Labas, brangioji. - Sveika, Dote.
Nori valgyti? Sėsk. Paruošiau pusryčius.
Nori sulčių? Išspausiu sulčių.
- Ant viryklės yra kavos, Dorote. - Taip, arba kavos. Ko tik nori.
Tikėjausi, kad šiandien nusileisi žemyn,
tad pagaminau dašių ir burnočių košę,
šilkmedžių sklindžius su likeriniais mandarinais bei kumpiu.
Kaip jautiesi? Pailsėjusi?
Taip, antidepresantai padeda.
Tie žmonės iš parko.
Taip, jis sakė, kad nori padėti.
Pakalbėjom su Frenku dėl tų tablečių. Tau nebūtina jų gerti.
Ir pasakiau mūsų sušiktam tėvui, kad jei kada pamirš raktus
ar eilutę iš Stylio Deno dainos, uždarysiu jį dėl demencijos.
Jis šiame name nelaukiamas. Kol pati panorėsi kitaip.
Sutarta.
Visi žinome, kad problema - ne Frenkas.
O mes. Jūs ir aš.
Tai, ką pamėginote padaryti - išsiųsti mane…
Daugelis to neatleistų.
Bet aš atėjau jums padėti,
tą ir padarysiu.
Net jei to nenorėsite.
Man tereikia, jog nustotumėte kovojusi prieš mane,
ir mes vėl galėtume būti šeima.
Noriu viską pradėti iš naujo.
Ir jums nereikia bijoti, kad pyksiu ant jūsų, Dorote.
Nes aš jums atleidžiu
ir visuomet atleisiu.
Aš nuėjau per toli.
Tu tik norėjai padėti. Dabar tą suprantu.
Atleisk, Lijana. Daugiau to nebus.
Pradėti viską iš naujo - puiki mintis.
Nagi, tau pavyks.
Nagi.
Nori savo beždžionėlės? Teks iki jos nuropoti.
Tu patikėjai?
Tau pavyko.
Taip, aš irgi ne.
- Šaunuolis. - Šaunuolis.
Ji - gudri. Ji kažką rezga. Nori mus išstumti iš viso to.
Matau, kad dabar ji - atsargi.
Dorotė pradeda žaisti tik tada, kai žino, kad laimės.
Lijana dabar tokia nekalta todėl, kad ją dulkini?
Tik žinau, kad Lijana niekuomet nepakenks Dorotei.
Ji nepavojinga.
Taip.
Turime stebėti jas abi. Jei situacija imtų blogėti.
Norite baigti?
Taip, turbūt. Tu neprieštarausi, tiesa?
Ne, žinoma, ne.
Bet rytoj pratęskime.
Nė negalvojau, kad mano kūnui šitaip to reikia.
Mano irgi.
Ar paimti Džeriką?
Taip. Būtų gerai.
Aš gal pamiegosiu.
Tik neleisk jam ropoti be manęs.
Prispausiu, jei mėgins.
Per visus tuos metus, kuriuos praleidome drauge, ar žinai,
kiek kartų nuoširdžiai atsiprašei?
Atleisk, Šonai. Kiek?
Pasakyk, ką sumanei.
Sumaniau? Tik stengiuosi būti sugyvenama. Juk to norėjai.
Liaukis, aš tave pažįstu.
Kažką rezgi prieš mus, ir kai mažiausiai tikėsimės, tu gali...
Ką galiu?
Ką tiksliai galiu padaryti, Šonai?
Kai gyd. Makenzis pasakė, jog keliu grėsmę Džerikui,
aš pažvelgiau tau į akis.
Gal ir nenorėtum, kad išeičiau,
bet patikėjai, kad galiu nuskriausti mūsų sūnų.
Niekad to nepamiršiu.
Nieko negirdėjai apie Milą?
Labai gaila.
Nieko.
Tai jie tą padarė.
Kad įskaudintų mus.
Aš nesitaikstysiu su neteisybe.
Tu ja tiki?
Kai mokėmės mokykloje,
Dotė trenkė tokiam šūdžiui Kevinui Parkeriui.
Ją savaitei nušalino iš mokyklos ir liepė parašyti atsiprašymo laišką.
Vietoj to ji parašė jam raštelį, kad jis to nusipelnė, nes tyčiojosi iš manęs.
Mano sesuo nepakenčia neteisybės.
Manau, mums jau metas pamiršti praeitį.
RUGSĖJIS
ATVYKSTA NAUJOJI AUKLĖ!!! GRĮŽTU Į DARBĄ!
Ar viskas gerai, Šonai?
Ne.
Ar tu kažkaip susijusi su Izabele?
Manau, tu padauginai.
Tai - ne atsakymas.
Ar dėl Dorotės?
Ji pyksta.
Manau, ji padarys kokią kvailystę.
Suprantu.
Ačiū, kad pasakei.
Nesuprantu, kodėl jai taip sunku mus mylėti.
Palauk. Jei ji kažką padarys, neskriausk jos.
Pažadėk.
Todėl čia sėdi?
Tikrai manai, kad galėčiau pakenkti Dorotei?
Labanakt, Šonai.
Pypt!
Pabudome ir kelkimės, miegale. Jau beveik 9.00 val.
Viskas gerai?
Žinoma.
Tik pamaniau, jog galėtume eiti pasivaikščioti.
Kava - prie lovos. Pasimatysim apačioje.
Taip.
Norėjau jus čia atsivesti, kad pati pamatytumėte,
jog būti su mano draugais yra visiškai saugu.
Aš jiems apie jus pasakoju.
Apie tai, ką man reiškiate. Ką reiškia mūsų šeima.
„Vienuoliktas žinių kanalas“ ieško ryto programos vedėjo.
Ką?
Vienas iš mano draugų rado šiukšliadėžėje prie TV studijos.
Šią vasarą Žaneta Deš išeina į pensiją.
Dorote, jums tai gali būti puiki proga.
Nebereikės lakstyti su reportažais švaistant savo brangų laiką.
Dirbsite nustatytomis valandomis.
Galėsite grįžti namo, pavakarieniauti su Šonu ir paguldyti Džeriką.
Turėsite viską, ko norėjote.
Jie manęs nepriims.
O gal.
Tik noriu parodyti, kad visi esame toje pačioje pusėje.
Tau bėga į akis.
Ar čia mano švarutėlis angelėlis?
Mama.
Taip.
Mama.
Tai aš!
Aš - tavo mama.
Tavo pirmasis žodis - „mama“.
Mama. Mama.
Gražiai apsirengiau, kaip prašėte.
- Niekas nepasakys man komplimento? - Nėra laiko.
Jau beveik baigta.
Paragausit?
Nuostabu.
Tobulos proporcijos.
Iš kur išmokai jį gaminti?
Tu pagaminai tą savaitę, kai apsigyvenome kartu.
Nežinojau, kad stebi mane. Kokių dar paslapčių turi?
Ne. Tikrai ne.
Tikrai? Dabar?
- Kodėl ne? - Kas tai?
Mūsų mamos 1978-ųjų „Romanée-Conti“. Tikras ambrozijų nektaras, po velnių.
Pats Dzeusas tebesaugo savo butelius.
Mes - ne Dzeusai.
Antradienis. Gerti antradienį, Dorote?
Antradienis mamos nesustabdydavo.
Ir nebent planuoji atkristi, nemanau, kad dar ką gali pasakyti.
Taip negalima. Aš ne apie savo blaivumą.
O apie mamą.
- Vos jį atkimšime… - Ji mirusi.
Žinau.
Todėl puikiai tiks.
Viską pradėsime iš naujo.
Tiesa?
Viena taurė tikrai nepakenks.
Visi alkoholikai taip sako.
Kartą jau metei. Galėsi ir vėl mesti.
Patikėk. Aš neleisiu tau paslysti.
Džiulijanai, tau nebūtina…
Aš galiu. Atidaryk.
- Tikrai? - Visi žinome, kad vis tiek paslysiu.
Galbūt nuo šios taurės.
Gerai. Tuomet atnešiu grafiną ir burgundiškas taures.
Už motinas.
Ir už naujas pradžias.
Koks skonis?
Kaip senų fejerverkų.
Daržinė rudenį.
Žibuoklės.
Mamos mėgstamiausios.
Dulkinimasis.
Dorote?
Leisk man pasakyti, Šonai.
Akivaizdu, kad mudu su tavimi į viską žiūrėjome skirtingai.
Kartais abejoju, ar tau apskritai patinka tas gyvenimas, kurį drauge sukūrėme.
Ar aš kažkaip blogai supratau. Bet…
Dabar tu turi tuos įsitikinimus…
Kurių aš negaliu priimti.
Ir dėl to aš labai pykau ant tavęs.
Bet nebepykstu.
Tu pasirinkai tikėjimą.
Aš pasirinkau pyktį.
Turbūt tai reiškia, kad esi kilnesnis.
Atleisk.
Dorote.
Ir tu man atleisk. Aš…
Reikėjo laiko.
Bet dabar ji manimi pasitiki.
Galėsiu padaryti tai, ko mums reikia…
Ša.
Jos istorija prasideda.
Ji minta tamsa.
Stiprėja sulig kiekviena naktim.
Viskas pūva.
Namas knibždėte knibžda parazitų.
Užuodi puvėsius?
Kas dabar bus, po velnių?
Pabaiga.
Dieve, kur tavo migdukas? Ką tik buvo čia.
Jis peršals.
Pasitrauk.
Kur eisit?
Kuo toliau nuo čia.
Ką ten darysit?
Pradėsiu viską iš naujo.
Galiu ir aš?
Ne.
Nejaugi nesupranti? Ne!
Aš seksiu paskui jus, kur beeitumėt.
Nesvarbu, kiek toli.
Lijana, gali viską pasiimti.
Viskas - tavo.
Namas, mano brolis, mano vyras.
Ką tik nori. Pasiimk.
Prašau, tik leisk man pasiimti savo vaiką ir išeiti.
Aš tą darau dėl jūsų.
Šonai! Džiulijanai!
Kas čia vyksta, po velnių? Dorote, kodėl tu apsirengusi?
- Dorote, stok! - Duok man Džeriką.
- Ne! - Nusiraminkime visi, gerai?
- Užsičiaupk, Džiulijanai! Pasitrauk. - Kodėl norite mane palikti?
Aš nesu tavo motina, bliamba.
Nesu tavo draugė. Aš - tavo bosė.
O tu esi liūdna beprotė, kuriai reikia pagalbos.
Tik tau kažkaip pavyko priversti tuos du sušiktus idiotus patikėti tavimi.
Dorote, aš jį palaikysiu, gerai?
Nedrįsk į mane taip žiūrėti. Ne dabar.
Ne. Niekas į tave niekaip nežiūri.
Niekada neleisčiau, kad jam nutiktų kažkas blogo. Niekada.
Aš žinau. Žinau.
Aš išeinu.
Man labai gaila, Dorote.
Ne!
Dorote! Jėzau! Džiulijanai!
Mėšlas, mėšlas! Džiulijanai, kviesk greitąją!
- O, šūdas! Šūdas! - Greičiau! Dabar!
Aš skambinu!
- Džiulijanai, daryk kažką! - Minutėlę!
Prašau, mums reikia pagalbos!
Dorote!
- Iškviečiau greitąją. - Džiulijanai!
Išvertė Akvilė Katilienė