Möbleeritud kelder on siinkandis ebatavaline.
Laed on 4,5-meetrised.
Teisel korrusel on kaminaga raamatukogutuba.
Esimesel korrusel on suur kamin.
MAJA MÜÜA VÕI ÜÜRIDA
See on ihaldusväärne kant.
Spruce Streetil on harva kolm pinda saadaval.
Hea küll.
Kui valmis olete, võime sisse vaadata.
Armas rajoon, eks ole? Unelmate kodu.
Tulge.
PUHKA VOODIS! PUHKA VOODIS! PUHKA VOODIS!
Proovi küüslaugu ja oliiviõliga või…
Jericho, näe, emme ärkas. Ütle: „Tere, emme!“
Hei, kullake. - Hei, Dottie.
Süüa tahad? Istu. Hommikusöök on valmis.
Mahla tahad? Pressin sulle mahla.
Pliidil on kohvi, Dorothy. - Jah, või kohvi. Mida iganes vajad.
Arvasingi, et tuled täna alla,
nii et mul on maitsvat rebasheinaputru,
moorusesaiakesi, satsumadžemmi ja paksu peekonit.
Kas on puhanud tunne? Jah, trasodoon mõjub nii.
Need on pargiinimesed. Ta ütles, et tahab aidata.
Sa sõdisid tablettide vastu. Ära võta neid.
Ja ütlesin meie mölakast isale, et kui ta unustab võtmed
või mõne Steely Dani laulu sõnad, panen ta dementsena haiglasse.
Ta pole majas teretulnud, kuni tahad teda näha.
Nõus.
Me kõik teame, et probleem pole Frankis.
Hoopis meis. Sinus ja minus.
See, mida sa üritasid minuga teha, mind ära saata…
Paljud inimesed ei saaks sellest üle.
Aga ma tulin siia sulle appi
ja seda ma ka teen.
Isegi kui sa ei taha.
Nii et lõpeta minuga sõdimine, et saaksime perekond edasi olla.
Ma tahan uut algust.
Ja pole vaja muretseda, et ma su peale pahane olen, Dorothy.
Sest ma andestan sulle.
Ja andestan alati.
Ma läksin liiga kaugele.
Sa püüdsid ainult aidata. Nüüd saan aru.
Anna andeks, Leanne. Enam seda ei juhtu.
Minu arust kõlab uus algus hästi.
Kuule, sa oskad küll.
Tule.
Tahad oma pärdikut? Pead järele roomama.
Kas sa usud seda?
Sa teed seda.
Jah, mina ka mitte.
Tubli. - Tubli.
Ta on tark ja mängib kaasa. Hoiab meid eemal.
Ma mõistan ta ettevaatlikkust.
Dorothy mängib neid mänge, kui on enda arust võitnud.
Kas Leanne on nii süütu, sest sa kepid temaga?
Ma tean, et Leanne ei teeks Dorothyle halba.
Ta on kahjutu.
Just.
Peaksime mõlemal silma peal hoidma, et asi rappa ei läheks.
Kas tahad lõpetada?
Jah, võibolla. Sa ei pane ju pahaks?
Ei, muidugi mitte.
Aga homme teeme seda jälle.
Ma ei teadnudki, kui väga mu keha seda vajab.
Minu keha ka.
Kas võtan Jericho?
Jah. Tore oleks.
Teen ehk väikese uinaku.
Ära luba tal ilma minuta roomata. - Lükkan ta pikali, kui üritab.
Tead, kui tihti sa oled me kooseluaastate jooksul siiralt vabandust palunud?
Vabandust, Sean. Kui mitu korda?
Räägi mulle, mida iganes sa kavandad.
Kavandan? Ma püüan lihtsalt meeldiv olla, nagu sa tahtsid.
Ma ju tunnen sind.
Sa sepitsed midagi meie vastu, et kõige ootamatumal hetkel…
Mida teha?
Mida ma teha saaksin, Sean?
Kui dr Mackenzie ütles, et olen Jerichole ohtlik,
vaatasin ma sulle otsa.
Sa ei tahtnud, et mind ära viiakse,
aga sa uskusid, et võin meie pojale viga teha.
Ma ei unusta seda kunagi.
Kas sa kuulsid midagi Milo kohta?
Kahjuks mitte.
Mitte midagi.
Nemad tegid seda temaga.
Et meile haiget teha.
Ma ei salli ebaõiglust.
Kas sa usud teda?
Kui me põhikoolis käisime,
lõi Dorothy ühte sitaratast Kevin Parkerit.
Ta sai nädalase koolikeelu ja pidi vabanduskirja kirjutama.
Dorothy kirjutas hoopis, et see oli Kevinile mu narrimise eest paras.
Minu õde ei salli ebaõiglust.
Ma arvan, et oleks aeg minevik unustada.
UUS LAPSEHOIDJA TULEB!!! TAGASI TÖÖLE!
Kas kõik on hästi, Sean?
Ei.
Kas sa olid kuidagi Isabelle'iga seotud?
Sa oled vist liiga palju joonud.
See pole vastus.
Kas asi on Dorothys?
Ta on vihane. Ma usun, et ta teeb midagi rumalat.
Selge.
Aitäh ütlemast.
Ma ei tea, miks tal on nii raske meid armastada.
Oota. Kui ta midagi korraldab, siis ära tee talle viga.
Sa pead mulle lubama.
Kas sa seepärast oledki siin?
Kas usud tõesti, et teeksin Dorothyle haiget?
Head ööd, Sean.
Äratus, unimüts. Kell on kohe üheksa.
Kas kõik on hästi?
Muidugi.
Arvasin, et võiksime jalutama minna.
Kohv on voodi kõrval. Varsti all näeme.
Jah.
Ma tahtsin sind siia tuua, et ise näeksid, kui turvaline on mu sõpradega olla.
Ma räägin neile sinust.
Mida sa mulle tähendad. Mida meie pere tähendab.
Eleven News otsib uut hommiku-TV saatejuhti.
Mida?
Üks sõpradest leidis selle telestuudio prügikastist.
Jannette Dash läheb suvel pensionile.
Dorothy, see võiks sulle hämmastav võimalus olla.
Sa ei peaks tegema reportaaže mõttetutel teemadel.
Kindlad töötunnid.
Sa jõuaksid koju, et Seaniga õhtust süüa ja Jericho magama panna.
Just seda oled sa alati tahtnud.
Nad ei taha mind. - Võivad tahta.
Ma püüan sulle näidata, et oleme kõik samal poolel.
See läheb sulle silma.
Kes on mu väike puhas ingel?
Emme.
Jah.
Emme.
See olen mina!
Mina olen su emme.
Sinu esimene sõna oli „emme“.
Emme. Emme.
Panin ilusti riidesse, nagu tahtsite.
Kas sa komplimenti ei teegi? - Aega pole.
Kohe lõpetan.
Tahate maitsta?
See on imehea.
Täiuslik tasakaal.
Kus sa õppisid seda tegema?
Sa tegid seda mulle sissekolimise nädalal.
Ma ei teadnud, et jälgisid. Mis saladusi sa veel varjad?
Ei. Mitte mingil juhul. Tõesti? Kohe?
Miks mitte? - Mis see on?
Meie ema 1978. aasta Romanée-Conti. See on jumalate nektar.
Zeus pole veel oma pudeleid käest andnud.
Noh, meie pole Zeus.
Täna on teisipäev. Teisipäeval, Dorothy?
Teisipäev ei takistanud ema kunagi.
Ja sul pole sõnaõigust, kui sa ei kavatse jälle jooma hakata.
See pole õiglane. Asi pole mu kainuses, vaid emas.
Kohe, kui selle avame… - On ta läinud.
Ma tean.
Seepärast see ongi täiuslik.
Kõigile kulub uus algus ära.
Eks ole?
Üks klaasike ei tee häda.
Ütles iga alkohoolik alati. - Korra juba jätsid maha, jätad ka nüüd.
Usu mind. Ma ei luba sul vääratada.
Julian, sa ei pea… - Ma saan hakkama. Tee lahti.
Oled kindel? - Nagunii on kindel, et võtan jälle.
Miks mitte selle klaasiga.
Olgu. Ma toon siis karahvini ja Burgundia kristalli.
Emade terviseks.
Ja uute alguste terviseks.
Mis maitset sa tunned?
Vana ilutulestikku.
Sügist küüni.
Kannikesi. Ema lemmikuid.
Persse.
Dorothy?
Las ma räägin, Sean.
On selge, et me pole asju sama nurga alt näinud.
Mõnikord ma kahtlen, kas sulle isegi meeldib meie ühine elu.
Või et mina tegin midagi valesti. Aga…
Sul on nüüd need veendumused…
mida ma jagada ei saa.
Ja ma olen selle pärast olnud nii… vihane sinu peale.
Enam ei ole.
Sa pöördusid usu poole.
Mina pöördusin viha poole.
Sina oled seega üllam.
Anna andeks.
Dorothy.
Anna mulle ka andeks. Ma…
See võttis aega. Aga ta hakkas mind usaldama.
Nüüd saan teha, mida vaja…
Kuss.
Tema lugu algab.
See toitub pimedusest.
Kosub iga ööga.
Kõik kõduneb.
Maja on parasiite täis.
Kas sa tunned mädahaisu?
Mis kurat nüüd juhtub?
Lõpp.
Issand, kus su tekk on? Alles see oli siin.
Tal hakkab sellega külm.
Tule eest ära.
Kuhu sa lähed?
Siit kuskile kaugele.
Mida sa seal teed?
Alustan otsast.
Kas võin tulla? - Ei!
Kas sa ei taipa? Ei!
Ma tulen sinuga kõikjale kaasa.
Ükskõik, kui kaugele.
Leanne, sa võid kõik võtta. See on sinu oma.
Maja, minu vend, mu abikaasa.
Mida iganes sa tahad. Võta.
Palun luba mul koos oma lapsega ära minna.
Ma teen seda sinu pärast.
Sean! Julian!
Mis toimub? Dorothy, miks sa riides oled?
Dorothy, jäta! - Anna Jericho.
Ei! - Rahuneme kõik maha.
Jää vait, Julian! Eest. - Miks sa tahad mind maha jätta?
Ma pole su kuradi ema.
Ma pole su sõber. Ma olen su ülemus.
Ja sina oled hale ja luulude küüsis tüdruk, kes vajab abi.
Ja suutsid need kaks idiooti kuidagiviisi ennast uskuma panna.
Dorothy, ma võtan lapse sülle.
Ära mõtlegi mind nii vaadata. Mitte praegu.
Keegi ei vaata sind kuidagi.
Ma ei luba iialgi talle midagi halba juhtuda. Iialgi.
Ma tean.
Ma lähen nüüd ära.
Anna andeks, Dorothy.
Ei!
Dorothy! Issand! Julian!
Persse! Julian, kutsu kiirabi!
Raisk! Raisk! - Rutem! Kohe!
Helistan!
Julian, tee midagi! - Üks hetk!
Palun, me vajame abi!
Dorothy! Dorothy!
Ma kutsusin kiirabi. - Julian!
Tõlkinud Janno Buschmann