Ačiū.
Ji atėjo.
Labas rytas visiems.
Labas rytas, Lijana.
Ačiū.
Ar aš gausiu balioną?
Sveika, Dorote. Labas rytas.
Imkite.
Trys savaitės ant sušiktos sofos.
Neįsivaizduoju, kaip šiandien visą dieną praleisiu ant kojų.
Kai grįši, tavęs lauks vakarienė.
Labai miela, bet filmuosime dvi serijas,
po to manęs laukia interviu su… Šūdas, nepamenu.
Turbūt man reikia padėjėjo.
Kaip mums pasisekė. Namuose - dvi žvaigždės.
Šūdas, mano automobilis. Gal ateisi papietauti su manimi į studiją?
Džerikui ten bus per daug triukšmo.
Lijana galėtų…
Taip.
Juk prašiau neiti į mano kambarį. Aš pati išsiskalbsiu.
Klausau.
Ne, negaliu imtis tos istorijos.
Dar nesusiradau auklės.
Taip, ir man liūdna, bet nieko negaliu padaryti.
Ačiū.
Dorote, tikrai norėčiau, kad leistumėte man padėti.
Tai - mano darbas.
Kadangi, atrodo, tu niekaip nesupranti, pasakysiu tiesiai šviesiai.
Tu prie Džeriko daugiau neprisiliesi.
Apeisime kvartalą. Pažiūrėsime, kaip reikalai.
Lijana?
Sveika, nežinau, ar prisimeni mane. Izabelė.
Buvome susitikusios per gatvės mugę. Dirbu su Dorote.
Taip.
Tau viskas gerai?
Taip.
Na, jei taip sakai. Sėkmės.
Klausyk, tai ne mano reikalas, žinoma,
bet…
Dorotė linki tik gero.
Tik… Kartais su ja sunku.
Iš kur žinai, kad tai - dėl Dorotės?
Nes pažįstu šias ašaras.
Ir aš taip verkiau.
Ar žinai, kad buvau jos praktikantė?
Taip, iškart po mokyklos.
Dorotė mane labai daug ko išmokė.
Ji buvo atvira ir dosni, netgi skolino man savo drabužius.
Ir, patikėk, tuomet man tikrai reikėjo patarimų, kaip rengtis.
Bet kartais ji būdavo, kaip sakydavo mano mama, „tikra šikna“.
Tuomet pasislėpdavau tualete ir žliumbdavau,
kol nubėgdavo mano pigus tušas ir tapdavau panaši į gotę.
Leisk spėti, ji pasakė, kad ne taip laikai kūdikį?
Arba pasakė, kad su šukuosena, už kurią sumokėjai 30 dol.,
atrodai kaip pigi striptizo šokėja?
Ji neklydo.
Labai norėčiau, kad ji leistų man jai padėti.
Bet ji stipriai pyksta.
Taip, ji - perfekcionistė.
Gali būti sunku atitikti jos standartus.
Bet, neabejoju, ir jai ne viskas pavyksta.
Šūdas, skambina iš darbo.
O turėjo būti laisvadienis.
Klausyk, nežinau, ar norėtum, bet trečiadienį būsiu laisva.
Gal norėsi nueiti išgerti kavos?
Man praverstų kompanija.
Taip. Mielai.
Nuostabu, tai iki greito.
Gerai.
Rodos, per stipriai trankei.
Paveikslas viską uždengs.
Kreivai.
Ką? Juk prašei padėti.
Man dėl tavęs neramu.
Nelindai į mūsų šaldytuvą.
Per daugelį metų išmokau išvengti Dorotės pykčio.
- Manai, jai patiks? - Visad patikdavo.
Turėtų priminti išnaudojamas vaginas.
Aš tematau juodą skylę.
Nori sužinoti, ar dėl to patiksi Dorotei?
Darau, ką išmanau.
Sutaisysiu šį bei tą Lijanos kambaryje. Gal pagriebsi įrankių dėžę?
Tu eik. Aš ateisiu vėliau.
Jie čia visą dieną taip?
Nuo 6.00 val.
Dorotė neapsikentė ir išėjo.
Kažko nori, Džiulijanai?
Paduok man stiklinę.
Įpilk pieno.
Pilną.
Jau eisiu.
Jei tikrai to nori.
Žinojau, kad labai jį mėgsti, tad norėjau deramai pakabinti.
Ir tai dar ne viskas.
Sutvarkiau langą Lijanos kambaryje, prisukau rankenėlę vonioje.
Vyrukas rūsyje baigs darbus už valandos. Tereikia palaukti, kad išdžiūtų.
Sutaisiau ir tą sulūžusį skersinį.
Apgailėtinas nerangus bandymas sugrįžti į povestuvinį guolį.
Dorote, nuo tos sušiktos sofos man labai skauda nugarą.
- Gal jau užteks mane bausti? - Pats žinai, ką turi padaryti,
jei nori viską sutvarkyti. Paprasta.
Dorote, prašau.
Juk jau kalbėjome apie tai.
Taip, ir aš vis dar nesuprantu, kodėl nori, kad ji liktų čia,
kai aš aiškiai sakau, jog to nenoriu.
Nes ji sugrąžino mums šeimą,
nejaugi nematai?
Taip, mums reikėjo pagalbos, bet viskas buvo gerai
ir prieš pasirodant Lijanai.
Ne, nebuvo.
Tu man kažko nesakai.
Kodėl ji tau taip rūpi?
Gal ji kažką žino?
Ji nieko neturi, Dorote. Mes esame jos šeima.
Esame skolingi jai, žinant, ką jai teko patirti.
Nori pasakyti, per mane?
- Ji turėjo mano kūdikį. Negaliu kitaip. - Mūsų kūdikį.
Gal nusipirk naują sofą.
Labutis. Gerai, ateik.
Ateik, mažyli.
- Labas. - Labas.
Jei norėtum rytoj ateiti į studiją, labai prašom.
Manau, nėra smagu sėdėti čia užsidarius su pikta Dorote.
Gal nori pasilikti? Paklausyti muzikos.
Žinai, prieš susipažindamas su Dorote, nesijaučiau vienišas.
Noriu pasakyti…
Daug laiko praleisdavau vienas. Aš… Man buvo gerai.
Ir tada ji įžengė į mano gyvenimą, ir aš nebenorėjau būti be jos.
Ir dabar nenoriu, labiau nei bet kada.
Noriu atsisėsti ir pavalgyti, supranti?
Kažką kvailo ir skanaus. Apkabinti ją, apkabinti mūsų sūnų.
Argi daug noriu?
Ne.
Ne, vis dar negaliu.
Taip, patikėk, man dėl to irgi labai gaila.
Taip… Žinai, gal padarytum man nedidelę paslaugą?
Gal gali atiduoti tą istoriją Džeremiui?
Tu auksas.
Gerai, užsuksiu vėliau.
Atsinešiu Džeriką, galėsi paniurkyti.
Gerai, ačiū.
- Dar neišėjai? - Ne, pavėlino viską keliomis valandomis,
tad nutariau paruošti sultinį ypatingai vakarienei.
O kam?
Kadangi praleidai premjerą, pamaniau,
kad galėtume atšvęsti.
Pažiūrėti rytoj kitą seriją,
paruošiu tradicinę įdarytą kiaulės koją su rudaisiais lęšiais ir neskaldytais…
Paskambinsiu savo tėčiui ir paprašysiu, kad atsivestų savo Kurtnę. Su K.
Ne, turėjau galvoje labai nedidelę šventę.
Kokteiliai - 19.00 val.
Labas, tėti. Taip, kaip laikaisi?
Labas.
Mieste visada kažkas vyksta.
Viskas gerai?
Manau, taip. Kažkoks benamis vaikinas susmuko ant šaligatvio.
Niekaip neatsipeikėjo, tad iškviečiau greitąją.
Sakė, jis dehidratavęs, bet atsistatys.
Gal per stipriai sureagavau, bet negalėjau ramiai praeiti pro šalį.
- Supranti, ką noriu pasakyti? - Taip. Teisingai pasielgei.
Geriausios spurgos visoje valstijoje. Puikiai tinka su kava.
Paruošiu kavos.
Dorotės nėra?
Ne, dabar jos dažnai nebūna namuose.
- Su grietinėle ar cukrumi? - Be nieko, ačiū.
Paragauk spurgos. Jos be proto skanios.
Oho. Dorotė saugo visas savo istorijas?
O tu nesaugai?
Taip, žinoma, mano biografams bus labai smagu pamatyti mane
pristatinėjančią žinias su maudymosi kostiumėliu. Ne.
Nors šitą galėjau pasilikti.
Kas joje?
Nieko ypatingo.
Gavau informacijos apie FTB reidą pas turtingą šūdžių iš rizikos draudimo fondo,
nes užsiėmė visokiausia nelegalia veikla.
O likus kelioms dienoms ėmiau iš jo interviu apie išgalvotą istoriją.
Skamba baisiai.
Labai bijojau, bet buvo verta.
Bet kodėl ji - Dorotės kolekcijoje?
Aš viską sudėjau į vieną vietą ir jai parodžiau.
Jai tai padarė įspūdį, bet ji pasakė, kad mano įtaka dar per maža.
Kad kanalo valdžia į mane rimtai nežiūrės.
Tad ji pati ją pristatė.
Ir jai atiteko visas pripažinimas?
Na, taip, bet istoriją parodė. Tai juk svarbiausia, tiesa?
Pastaruoju metu Dorotę retai matome.
Mums dėl jos neramu.
Jai viskas gerai?
Viskas gerai. Tik Džerikas atima daug laiko.
Jam kažkas nutiko?
Ne, jam viskas gerai.
Gerai.
Išsigandau, kad jis susirgo ar nutiko kažkas blogo.
Kaip pernai vasarą, kai čia sulėkė visos tarnybos.
- Dieve. - Imk.
Atleisk.
Ačiū.
Lijana. Užsigavai?
Ne, ne.
Tave kažkas skriaudžia?
Ne, niekas… Tai - ne Dorotė… Ji to nepadarė.
Gerai, nespausiu tavęs.
Bet jei kada norėsi pasikalbėti, apie bet ką, aš būsiu šalia. Gerai?
Taip, gerai.
Atsimerkit.
Pasakykit, kas šiandien nutiko.
Ėjome ir pamatėme greitąją.
Bet nežinau, kodėl ją iškvietė. Tas vyrukas atrodė sveikas.
Esu jį mačiusi parke.
Jis buvo be sąmonės?
Ne tada, kai mes ten atėjome. Jis atrodė sveikas.
Ar girdėjote, ką sakė ta šviesiaplaukė moteris paramedikams?
- Ta, kuri po to pas mane užėjo. - Ne.
Bet viskas atrodė rimta. Paramedikas atrodė įpykęs.
Turime tau kai ką.
Stokitės.
Jie mus taip valdė.
Tai buvo mūsų baimės simbolis.
Bet aš nebebijau.
O jūs?
Nelabai suprantu, ko siekė šefas Stivenas.
Taip. Šefe Stivenai, noriu kai ką pasakyti apie…
BIRŽELIS - UŽRAŠAI
Nežinojau, kad dar nemiegate.
Nesirūpink dėl manęs.
Tik buvau pas draugus.
Jie galėtų būti ir jūsų draugai.
Gerai.
Labanakt, Dorote.
Izabele? Kuo galiu padėti?
Žinau, ką padarei.
Izabele, Džeremis puikiai tinka tai istorijai, aišku?
Ne. Kalbu ne apie tai, kad trukdai mano karjerai.
O apie tai, kad aš užbaigsiu tavąją.
Nesuprantu, kaip iki šiol nesėdi kalėjime, bet tu neišsisuksi.
Suprantu.
Tu su ja pasikalbėjai? Ir ką ji tau pasakė?
Nes, patikėk, tu ne viską žinai.
Lijana?
Atsiprašysiu.
Ar paskambinai į greitąją ir išsiaiškinai dėl Dorotės?
Taip.
Atleisk, kad melavau, Lijana,
- bet tai buvo mano tyrimo dalis. - Lijana!
Ta moteris iš gatvės mugės niekaip neišėjo man iš galvos.
Aš pati kiek pasikapsčiau, bet ne ką sužinojau.
Bet paramedikas davė man nedidelę užuominą.
Vienas iš jų čia buvo per iškvietimą rugpjūtį,
jis nepasakojo visų smulkmenų, bet atrodė, jog išsigando to, ką pamatė.
Tada peržiūrėjau mirčių statistiką.
Tai - ne Džerikas.
Čia tavo kūdikis, Lijana? Dorotė jį iš tavęs atėmė?
Tai tu nenorėjai su manimi susidraugauti?
Aš… Ne, aš… Tu man patinki, Lijana. Man tikrai nuoširdžiai dėl tavęs neramu.
Ji tave sužalojo. Ir ji nužudė savo kūdikį.
Ką darysi?
Aš viską paviešinsiu. Jos vieta - kalėjime.
Bet, spėju, jos turtingas tėvelis kažkam gerai sumokėjo.
Bent jau sugriausiu jos karjerą.
Klausyk, tikrai nenoriu tavęs įskaudinti, Lijana.
Tau ir taip daug teko iškęsti.
Bet aš turiu papasakoti tiesą.
Po valandos turiu būti eteryje.
Gerai. Nesijaudink, Lijana, nepaliksiu tavęs gatvėje.
Padėsiu tau surasti naują šeimą. Tokią, kuri vertintų gerą auklę.
Tu kalbėjai su Izabele?
Taip. Ji nori, kad būtume draugės.
Draugės? Todėl išdygo man ant slenksčio ir apkaltino mane…
Ar pasakei, kuo tu nusikaltai?
Ar pasakei, kodėl buvau priversta…
Čia kas, tavo mažytis kerštas?
Dorote.
Aš nepykstu.
Darėte viską, ką galėjote, kad susigrąžintumėte Džeriką.
Bet kuri gera motina būtų taip pasielgusi.
Dėl ko čia viskas?
Būsiu savo kambaryje.
Nemanau, jog tai gera mintis.
Nebijok gerai jaustis, Džiulijanai.
Lijana! Kur tu?
Man reikia pagalbos su užkandžiais ir turiu paruošti kokteilių.
Atidarysi?
Tikrai ne, ten - mano tėvas. Aš dar nespėjau atsipalaiduoti.
Lijana, ar gali įdėti kukurūzų piurė į sūrio puodelius?
O tu gal gali ir toliau nieko neveikti?
Ei.
- Kas? - Tu nepersirengsi?
Ką? Tai man dar surengti karnavalą savo vyrui?
Atleisk, jei tau gėda dėl manęs.
- Labas. Kaip tu? - Labas. Sveiki.
Atsiprašau dėl to, kaip atrodau.
Džerikas atima labai daug mano laiko.
Tad nespėju visko sužiūrėti.
Lijana, padėk man paruošti kokteilius.
Ji vis dar čia.
Virtuvėje yra užkandžių.
Eisiu pažiūrėti, ko prigamino tavo įžymusis vyras.
Tėti.
- Šefe Šonai! - Kurtne.
Pamėginau jos atsikratyti. Ir man nepavyko, kaip matai.
Nes esi labai nuolaidi, Dorote,
tau trūksta ryžto. Todėl nejudi į priekį.
Bet aš sugalvojau naują planą.
Ir jis susijęs su kitais, nes šiame name niekuo negaliu pasitikėti.
Bet aš nusprendžiau, kad Lijaną reikia išsiųsti.
Jos pačios labui.
Į ligoninę?
Rimtas žingsnis, Dote.
Tai merginai reikia pagalbos. Nežinau, ką dar turėčiau padaryti.
Negaliu dirbti. Negaliu miegoti. Negaliu nė galvoti, kai ji šalia.
Gali man padėti?
Grybų su austrių putėsiais?
Einu persirengti.
Ačiū Dievui.
Kaip nuostabu. Supranti?
Mielai paimsiu.
Taip.
Ačiū.
- Dievulėliau. - Ačiū.
- Šonai? - Ačiū.
- Dorote? - Man nereikia.
Rodos, kad sakiau tau…
- Žinau. - Taip.
Gyvenimas manęs nelepino.
O, ne. Tai - reklama.
- Dabar taip sakai. - 17-os tapau benamiu.
Mane išgelbėjo maisto gamyba.
- Gerai, prijuostė. - Išmokė mane savimi pasirūpinti…
- Parsineši namo? - …pasirūpinti kitais.
Nes man galbūt prireiks.
Parodė, jog nesvarbu, kas buvo anksčiau.
Svarbu, ką pamaitinsi šiandien.
- Taip, šefe. - Taip, taip. Gerai.
Tad jei nepakeliate karščio…
Ką?
…eikit lauk iš mano virtuvės, bliamba.
- Dorote, mano laida tuoj prasidės. - Tylėk, Šonai. Pažiūrėsim įrašą.
Transliuojame tiesiogiai iš Česterio,
kad sužinotumėte apie pavojų.
Džeremis turėjo paimti šią istoriją.
Bet jis susirgo gripu ar panašiai, tad ji atiteko Izabelei.
Filmuota buvo įtariamųjų namuose.
Ji nusipelnė ten būti, Dorote.
Jei tik dabar įsijungėte, žinokite, kad viskas prasidėjo
nuo paprasto suėmimo ir baigėsi aklaviete.
Agentai patvirtino, jog name buvo mažiausiai trys ginkluoti įtariamieji.
Situacija labai įtempta.
Ir tai per kelias minutes
gali išvirsti į smurtą.
- Ant žemės. Nagi. Paskui mane. Greičiau. - Eikit iš čia!
Žinoma, susišaudymas. Išsiunčiau ją į savo vietą.
Ten turėčiau būti aš.
Nesistokit. Ir neikit artyn, gerai?
Čia saugu. Niekur neikit. Ačiū. Taip.
POLICIJOS ŠŪVIAI ČESTERYJE
Taigi, kaip girdėjote, kažkas name ėmė šaudyti.
Vyksta susišaudymas.
Bet mes ir toliau saugiai rodysime…
Šūdas!
Kolumbai! Kviesk greitąją.
- Jis turi ginklą! - Po velnių.
- Ji nereaguoja. - Mes pamatėme jos mirtį?
Ačiū Dievui, Dorote, kad ten buvai ne tu.
Išvertė Akvilė Katilienė