O, labas rytas!
Tik pažiūrėk. Kai kas surado mano kombinezoną.
- Ar gerai? - Taip.
Sakiau, kad gali imti viską, ką rasi palėpėje.
Ar tai reiškia tai, ką manau? Kad šiandien ateisi?
Ar girdėjai?
- Lijana ateis į šventę. - Nieko sau, nuostabu, Lijana.
Didelis žingsnis, juk aplink bus daug nepažįstamų žmonių.
Manau, aš pasiruošusi.
Diena - puiki, netrukus grįšiu pas jus.
- Pažiūrėk. Termitų kakučiai. - Manau, čia juodieji pipirai.
Ne. Aš paieškojau nuotraukų. Tai - termitų kakučiai.
Prieskonių lentynoje. Teks kviesti naikintojus.
Šonas teisus.
Esu mačiusi. Tai - vabzdžių išmatos.
Kaip žinome, šis namas čia stovi jau 175 metus.
Tad nemanau, kad šiandien jis staiga ims ir sugrius.
Galiu parodyti? Būsi štai čia, 3-B.
Šalia pripučiamo batuto?
Mažai vietos.
Tūkstantis vaikų visą dieną rėks man į ausį.
Taip. Tai - kvartalo šventė, branguti.
Kiek čia sušiktų autobusiukų?
- Koks čia mėšlas? - Skystas azotas.
Žinoma, pavojingas chemikalas virtuvėje. Labai atsiprašau.
Ar galėtum laikyti jį lauke?
Šonas suplanavo didelę staigmeną kvartalo šventei.
Skamba grėsmingai.
Kur Vyra?
Negalėjo važiuoti. Gavo skubią užduotį darbe.
Taigi, nusprendžiau užsukti.
Įvykdyti žingsnių normą. Palaikyti savo sesę.
Atėjai čia dėl žagarėlių pyrago, tiesa?
Labai jį mėgai.
- Gal net per daug. - Nelįsk.
Buvai parke?
- Matei juos? - Ką, tuos benamius vaikus?
- Dabar jų daugiau. Žymiai daugiau. - Jie ilgai neužsilaikys.
Taip, o jūs juos maitinat delikatesais!
Viskas taip ir prasideda. Nė nepastebėsit, kaip jų privis daugybė,
o namo vertė kris iki dugno.
Šiandien apie tai nesiruošiu galvoti.
- Kaip čia apsirengusi? - Džiulijanai!
Kaip jautiesi?
Puikiai. Tikrai labai noriu, kad viskas gerai pavyktų.
Tokiuose renginiuose reikia daug visko suderinti.
Žmonės tenori išeiti į lauką. Jie nesitiki Disneilendo.
Eime?
Lijana? Eini?
Lijana! Ei, ateik!
Čionai. Atsiprašau.
Vualia. Turime ledų.
Mano vyras. Mėgsta šou.
PAMAITINKIME BENAMIUS
Uždėsiu juos ant apkeptų riekelių
su klevų sirupo pudra ir pančeta.
- Šefas Tobis paragaus. - Ateikit. Viską aprodysiu.
Ar galėtumėte tvarkingai sustoti į eilę?
Taigi, čia - kirvio mėtymas.
Be proto brangu, bet žmonėms labai patinka.
Čia - tautiniai šokiai.
Čia - kepsnių palapinė. Jie atvyko net iš Bakso apygardos.
Turėtų būti ypatingi. Būtinai paragaukit.
Ir…
Kas nutiko?
Tai šunsnukiai.
Atsiuntė ją?
Dorote, neabejoju, jog tai - nieko asmeniško.
Netgi labai asmeniška.
Jau prieš kelias savaites pasisiūliau šiai šventei.
Jie mano, kad gali elgtis su manimi kaip nori, o aš sėdėsiu ir tylėsiu.
Žinot, ką?
Imk.
Ateik pas mamytę. Nagi.
- Tikrai? - Taip.
Mažojo Džeriko laukia didysis debiutas televizijoje.
- Dote, ką čia išdarinėji? - Esu motina, dirbanti televizijoje.
Išliejau devynis prakaitus, kad atsidurčiau ten, kur dabar esu.
Neleisiu, kad mane pakeistų ta nemokša.
Eina jie šikt. Tegul parodo.
- Dar pagalvok, prašau. - Jau pagalvojau.
Metas suvaldyti situaciją, o ne plaukti pasroviui.
O jis? Kas, jei teta Mėja jį pamatys?
Ta moteris žiūri žinias kaip vanagas.
Neapsimesiu, kad neturiu sūnaus.
Dorote, sveika!
Izabele, mieloji.
Atrodai labai linksmai.
Tai - oficiali organizatorių apranga.
Tad, manau, jūs norėtumėte išgirsti, ką apie tai pasakysiu.
Taip, žinoma.
- Mes čia truputį užsiėmę, bet… - Puiku.
Karlosai, reikėtų koncentruotis į vidurį,
kad vaizdo prasme būtų įdomiau.
Nufilmuokite ir Šoną.
Lėlių pasirodymas prasidės penktą, jis turėtų būti puikus.
Einu pakalbėti su Šonu. Liksi čia?
Taip.
Jums tikrai patiks.
- Ačiū. - Nėr už ką.
- Labas. - Kaip Lijana?
- Su Dorote. - Biče, čia eilė.
Ir aš joje nestoviu, šūdžiau.
Ji nubėgo filmuotis. Nesugebėjau atkalbėti.
Tai gerai, tiesa?
Gerai? Nematei suknistų memų?
- Tų su karvėmis? - Taip. Mū.
Dorotė tikrai susitvarkys su keliais tviterio troliais.
Ne, tu manęs negirdi.
Ji paėmė Džeriką ir įgrūdo jį prieš kamerą.
Gal tu nesikišk.
Ką?
Tas tavo cirkas su DNR.
Vos nesugadinai visko.
- Kaip tik stengiuosi viską sutvarkyti. - Džiulijanai.
Jei nori padėti, eik ir pasilinksmink. Pasidžiauk šia diena.
Dorotė tam atidavė daug jėgų.
Kodėl šitaip karšta?
Suvalgyk ledų.
Šonai.
Nense. O, labas!
Daug ko nepasakai per kavos pertraukėles.
Kur ponia Terner?
Ji labai užsiėmusi. Iš esmės ji viską ir suorganizavo. Tad…
- Žinoma. Užimta moteris. - Taip.
- Mielai jus supažindinsiu. - Labai to norėčiau.
- Nori porcijos? - Negaliu valgyti pieno produktų.
Taip.
Tiesiog ėjau pro šalį. Norėjau pasisveikinti.
Aišku, smagu vėl pasimatyt.
Iki kitos savaitės.
Šefe, pirštinės.
Taip ir galvojau.
- Ji - mano draugė. - Taip jau ir draugė.
„Kavos pertraukėlė“?
Malšini gedulą? Grupinė sesija?
- Anoniminiai alkoholikai? - Ne, nieko panašaus.
Ji… pastorė.
O Dieve. Kiek laiko?
Keletą mėnesių. Bet man labai padeda. Tikrai.
Džiaugiuosi už tave.
- Ar Dorotė žino? - Dar ne.
Taip, tegul ir nesužino.
Na, dabar viskas daug aiškiau. Tu man labiau patikai, kai buvai bedievis.
Taip, tu man labiau patikai, kai buvai girtuoklis.
Esame „Pavasario šventėje“ su nuostabiais akrobatais, kuriuos pakviečiau.
„Dievai baudžia baisiai“ yra iš Filadelfijos.
Tau viskas gerai?
Jie tau neduoda ramybės?
Viskas per tą šefą, maitinantį benamius.
Na, tai, ką jis daro - gražu,
bet kartais reikia nubrėžti ribas.
Tai - šeimų šventė.
Ar galėtumėte paprašyti jų išeiti?
Galiu netgi daugiau.
Jūs už tai susimokėjot?
Norint dalyvauti kvartalo šventėje, reikia susimokėti.
Susimokėjot? Ne?
Išeikit. Eikit. Mikliai.
Eikite iki pat kvartalo pabaigos.
Kvartalo šventė. Reikia susimokėti.
Nagi. Eikite.
Ačiū. Viskas, gali eiti.
Ko norėtum?
Tigro, prašyčiau.
Bus.
Eik, sėskis.
Man labai patinka tavo kombinezonas.
Ačiū.
Mama man jį atidavė. Kažkada ji pati jį dėvėjo.
Kaip miela.
Man mama atidavė tik padidintą nerimą.
Atpalaiduok veidą. Gerai.
Ar bendrauji su savo motina?
Atleisk.
Nuėjau sekundėlei. Ką sakei?
- Nieko. - Tik atpalaiduok veidą.
Jau beveik baigėm.
Atleiskite. Atsiprašau.
Zoja!
PAGRINDINĖ SCENA PAVASARIO ŠVENTĖ
Žmonės tenori gerų dalykų.
Nesuprask neteisingai, tikra laimė, kad ją atsiuntė į šią šventę.
Gerų dalykų?
Ji su vyru atrodo tokia laiminga pora, bet…
Nenoriu liežuvauti.
Na jau. Niekam nesakysiu.
Tik noriu pasakyti, kad kartą prie jų namo stovėjo greitoji medicinos pagalba.
Ir policijos automobiliai, bent du kartus.
- Pati paskaičiuok. - Atsiprašau.
Negražu apkalbinėti žmones jiems už nugaros.
Negražu ir paslapčia klausytis.
- Buvo smagu pasimatyti. - Ir man.
Iki.
Tu ta auklė.
- Buvai Džeriko krikštynose. - Taip.
Koks tavo vardas?
Lijana.
- Taip. Greiman? Grei… - Greison.
Dieve, ji tokia plepi.
Supranti?
Džiaugiuosi, kad įsikišai.
Mudvi su Dorote - senos draugės.
Tik jos dėka gavau galimybę išmėginti savo jėgas prieš kamerą.
Jei judvi su Dorote tokios geros draugės, kodėl tuomet taip nori ją įskaudinti?
Nenoriu.
Nežinau, kodėl tą sakai. Aš tik dirbu savo darbą.
Gerai.
LIJANA GREISON
DINGUSI LIJANA GREISON
Visi, paklausykit. Paskutinė konkurso dalyvė.
- Koks tavo vardas? - Keilė.
- Keile, kiek tau metų? - Aštuoneri.
Visi, paplokime Keilei.
Pirmyn, Keile.
- Labas. - Labas.
Tu - pusiau tigras.
Ne, man patinka.
Galvojau, tu dirbi.
Baigėsi ledai, tad turbūt aš jau laisvas.
Keilė!
Nori ką nors nuveikti?
Ką turi galvoje?
Taip!
Taip. Taip.
Ponia Terner?
Atleiskite, kad trukdau.
Aš pažįstu jus iš TV.
Aš - Nensė iš „Laisvųjų unitaristų“.
Esu Šono pastorė. Jis daug apie jus pasakojo.
Sveikas, Džerikai. Malonu tave matyt.
Atleiskit. Šonas pas jus lankosi?
Gera matyti, kaip žmogus iš naujo atranda tikėjimą.
Nenoriu būti įkyri,
bet būtų smagu ir jus pamatyti bažnyčioje kurią dieną, ponia Terner.
Mes nesikandžiojame.
Dorotė.
Atleiskit. Koks, sakėte, jūsų vardas, pastorė…
- Tiesiog Nensė. - Nensė.
Malonu susipažinti.
Ei. Neblogai.
Kaip Silvija?
Nelabai žinau.
Po to įvykio ji - kaip vaiduoklis.
- „Vaiduoklis“? - Nebesikalba su manimi.
Tu nekaltas.
Na, toje situacijoje ji atsidūrė per mane, tad…
Bet, jei atvirai, man tarsi palengvėjo.
Iš pat pradžių žinojau, kad ji man netinka.
Tie santykiai buvo toksiški.
Džiaugiuosi, kad jie nutrūko.
- Gražu! - Šaunu. Kurio nori?
Lamos.
- Ačiū. - Ačiū, žmogau.
Imk.
Ne, ne. Ji - tavo. Turėkis.
Ne, noriu padovanoti tau.
Na. O gal galiu tiesiog ją tau palaikyti?
- Gerai. - Gerai.
Klausyk, manau, reikėtų pašokinėti ant pripučiamo batuto, jei nori.
- Gerai. - Nori?
- Taip, žinoma. - Tikrai?
- Ant pripučiamo batuto. - Esi ant jo šokinėjusi?
- Ne. - Nesi šokinėjusi ant…
Ką ten veiki kampe?
Nebaisu. Pamatysi.
Tikrai smagu.
- Tikrai? - Taip.
Taip ir galvojau. Ryklys.
Čia - dantys, o visas tas daiktas - ryklio nasrai.
- Nieko panašaus. - Ką?
- Visai kitas pasaulis. - Bet yra pilkos spalvos. Dramblys?
Ar jauti saulės šilumą
ant savo kortų?
Trys minutės - per ilgai.
Tik trys minutės, ir, žinoma, sprogo.
Viskas aplink - rožinės spalvos.
O Šonas privertė mane įgrūsti galvą į orkaitę ir viską išvalyti.
Kad neliktų nė kruopelytės rožinės spalvos, o jei ne - būsiu atleistas.
- Klausau. - Sveiki, Šonai.
Čia Teilor iš „Šefo pirštinės“.
Pamenate mane? Žinau, kad praėjo jau šimtas metų.
Žinau, kad esate labai užsiėmęs, bet norėjau pasakyti,
jog kuriame naujas serijas.
Filmuosime Rytinėje pakrantėje
ir norėtume jus pakviesti kaip pagrindinį svečią.
Atvyksime į jūsų…
Nori pašokti?
Tikrai?
Taip.
Žiūrėk, jis keičia ritmą.
Štai kur tu.
Aš susipažinau su tavo pastore.
Tu vedeisi Džeriką į bažnyčią?
Taip.
Ir patogiai pamiršai man tą pasakyti.
Pamaniau, galvosi, kad tai kvaila.
Eik tu šikt.
O ar klystu?
Žinoma, manau, jog tai kvaila.
Tu ką, staiga tapai religingu?
Nuo tada, kai ėmiau vaikščioti į bažnyčią, situacija ėmė gerėti.
Na, tau gerai.
Bet tu tempiesi ir mūsų sūnų į tą iškrypėlių šou
ir grūdi Dievą jam per gerklę.
- Tu jį pakrikštijai. - Tai - kas kita.
Kuo?
Tai buvo gestas.
Tau - galbūt.
Pats gali slapukauti, kiek nori. Man vienodai.
Bet kalbant apie mūsų sūnaus auklėjimą, norėčiau atvirumo.
Manau, bažnyčia teigiamai paveiks Džeriko gyvenimą.
Suteiks pagrindą.
Man tai svarbu.
Tai - tik pradžia.
Viskas ne taip, kaip tu galvoji. Lotynų kalba, smilkalai ir kitoks šūdas.
Jie - paprasti žmonės, kaip aš ar tu.
Manau, tau patiktų Nensė, jei nuoširdžiai suteiktum jai galimybę.
Gerai.
Tuomet mūsų vakarienė neatrodys keista.
- Jūsų vakarienė? - Taip. Pakviečiau ją vakarienės.
- Gal reikėtų aptarti? - Nuo kada mes tariamės?
- Noriu valgyti. - Ką?
Valgyti! Maisto!
Atsiprašau?
Sveiki.
Jūs dar dirbate?
Atsiprašau.
Tobi. Tobi!
Dorote!
- Viskas gerai? - Taip. Sutvarkysiu.
Lijana?
Neabejoju, kad ji - viršuje.
Štai kur tu.
Ačiū Dievui. Mes jaudinomės dėl tavęs.
Tobis sakė, kad pabėgai nuo jo.
Pasijaučiau pavargusi.
Ak, žinoma.
Tik pažiūrėk.
Turėtum būti išsekusi.
Tau tai buvo didelis žingsnis. Būti tarp tiek nepažįstamų žmonių.
Mes abu labai tavimi didžiuojamės. Tiesa, Šonai?
Ir ką man su juo daryti?
Laimėjau jį Džerikui.
Tuomet nunešiu į jo kambarį.
- Tau viskas gerai? - Taip.
Kažkas nutiko? Su Tobiu?
Ne, nieko nenutiko. Buvo smagu.
Džiaugiuosi.
Jau eisiu miegoti.
Norite, kad paguldyčiau Džeriką?
O, ne. Dar kurį laiko jo nemigdysiu.
Eik.
Išvertė Akvilė Katilienė