Mielasis. Mielasis? Mes važiuojam. Važiuojam. Kas čia dabar?
Bet kokiu atveju, taip, labai skaudėjo. Buvau tokia jauna.
Supranti, ką noriu pasakyti?
Bet vieną dalyką mano mama patarė teisingai -
neleido man palaikyti kūdikio ligoninėje.
Kad neprisiriščiau prie jos.
Bet Lijana - čia.
Ir stebi, kaip kita moteris augina jos vaiką.
Negaliu… suvokti.
Suprantu. Bet netgi jei kūdikis jos,
ji atrodo laiminga, kad Dorotė ir Šonas žaidžia su juo namus.
Jai čiuožia stogas, mielasis.
Ir kuo toliau, tuo labiau.
Kas, jei vieną dieną Lijana nuspręs išeiti ir pasiimti savo vaiką?
Kas tuomet?
Dorotė visą gyvenimą ieškos savo sūnaus?
Šūdinas gyvenimas.
Teisingai sakai.
Reikia viską apiforminti teisiškai.
Nebent įrodytume, kad jis - Lijanos.
Suktis aplink stulpą esi truputį per sena, sesut.
Nesikabinėk.
Gavau užduotį sukurti reportažą iš Merilinos Monro antrininkių konkurso.
Ir, beje, aš dar ne per sena striptizui.
Gal pažiūrėtum, kad Lijana neleistų Džerikui ilgai miegoti pietų miego?
Praėjusią naktį jis buvo labai neramus.
Jaučiuosi išsekusi ir esu beveik tikra,
kad Merilinai po akimis nekabojo maišeliai.
Gerai.
Ir pasakyk Šonui, kad šiandien arba rytoj užsuks viena iš mamyčių,
nes paliko pas mus maišelį su sauskelnėmis.
Tikrai nesakysiu.
Su šlakeliu degtinės skonis būtų žymiai geresnis.
Tu irgi.
Amen.
Veži vaiką į Arubą?
Ne, palydėsiu Lijaną į parką.
Nori kartu? Nuostabus oras, bliamba.
Ne. Neištempiau jos net iki kitos gatvės.
Manai, ji sutiks pasivaikščioti parke?
Manau, jau galės. Mes visi tobulėjame.
Netrukus būsime normali šeima, bliamba.
Taip.
Kad jau prakalbom…
Manau, vertėtų padaryti Lijanos ir Džeriko DNR testą.
Kurių galų reikėtų jį daryti?
Kad įsitikintume.
Ir galbūt apiformintume įvaikinimą.
Kad viskas būtų teisėta.
Džiulijanai, viskas yra gerai. Nesušik reikalų.
- Tu galvok apie save. Savo namus. - Tik stengiuosi apsaugoti šitą…
Ką apsaugoti?
Šoną nuo jo paties. Jis pasakojo apie burokėlių kavą.
Tame siaubo filme aš nedalyvausiu.
Nerandu jo kepurytės. Tuoj grįšiu.
Džiulijanai, ar gali jį sekundėlę palaikyti?
Aš visas apsitaškęs kopūstais. Jis gal jiems alergiškas.
Pasiruošęs?
Radau jo akinius nuo saulės.
Žiūrėk, kokie mažulyčiai.
Nebūtina toli eiti.
Gėlytės. Tik pažiūrėk.
Žiūrėk, gėlytės. Medžiai.
Ar žinojai, kad jos valgomos?
- Galima valgyti gėles? - Na, kai kurias.
Čia - kiaulpienės. Jos visos valgomos.
Garstyčios. Portulaka.
Iš jų galima pagaminti puikų čimičiuri padažą.
Su daugybe vitaminų ir omega-3 rūgščių.
Galima įdėti į sriubą, garnyrą ar troškinį.
Gražu.
- Gal turit monetų? - Žinoma, tuoj pažiūrėsiu.
O, taip.
Noriu eiti namo.
Atsargiai. Karšta.
Nevarvink seilės, Šonai.
Aš prastai nusiteikusi.
Ką tik sužinojau, jog kol aš vaidinu mirusią divą,
Izabelė narplioja Kaplovico bylą.
Jūsų tema atrodo įdomesnė, Dorote.
Tu labai maloni, Lijana.
Bet, patikėk, nėra nieko įdomiau už teisiamą žmogžudį.
Ir žinot, kodėl į Merilinos konkursą išsiuntė mane?
Sakė, jog mano formos apvalesnės. Įsivaizduojat?
Tu puikiai užpildai šią suknelę, Dorote.
Ei! Liaukis. Lijana nesmagiai jausis.
Skonis kaip pavasario.
Vėl sriuba, Šonai?
Ją įkvėpė mūsų pasivaikščiojimas.
Kiaulpienių sriuba. Skanu.
Tiesą sakant, nesu labai alkana.
Rodos, ta suknelė perstumdė mano organus.
Einu išsilukštensiu.
Eisiu jį išmaudyti.
Ne. Manau, kad jis pasiilgo mamytės.
Kas tau yra?
Kažkas negerai. Prastai miegu.
Mudu su žmona nuolat kvailai ginčijamės.
Tave dar veikia tas keistas kultas.
Viskas bus gerai. Pamatysi, viskas susitvarkys.
Tų kulto keistuolių daugiau nebesutikai?
Jie tavęs nepersekioja?
Ne.
Tai pasakysi, ko čia atėjom?
Jei tavo sesuo arba Šonas mane pamatys, jiems tai labai nepatiks.
Na, pirma, mūsų sporto klubas dvokia
kaip sena neskalbta kojinė.
Šūdas.
O, šūdas.
Mėšlas.
O, šūdas.
O antra, man reikia tavo pagalbos paimti Džeriko ir Lijanos DNR.
Paprasčiau nebūna. Turiu viską, ko tau reikės.
Taip. Įkiši šitą į kūdikio nosį.
Na jau ne. Tiesiog… Nusipirk rinkinį.
Tuomet teks registruotis, panaudoti kredito kortelę.
Užtruks kelias savaites. Man reikia greičiau. Dosniai atsilyginsiu.
Džiulijanai, aš jau nebenoriu vaidinti detektyvo.
Ir niekam nieko į nosį nekaišiosiu. Viskas daroma ne taip.
Paskutinį kartą, senos draugystės vardan.
Aš paskambinsiu. Senos draugystės vardan.
Vienas vyrukas man skolingas paslaugą. Jis dirba laboratorijoje.
Bet aš tik pakonsultuosiu.
Į tą namą aš nė kojos nekelsiu, bet atlygio vis tiek paprašysiu.
Nežinau, ką be tavęs daryčiau.
Benamis ar hipsteris? Nesupaisysi.
Kam šitas?
Vaikams parke. Rodos, jiems trūksta maisto.
Padėsi išnešti?
Ne. Turiu paguldyti Džeriką.
Ei!
Atnešiau maisto.
Kas čia?
Tikiuosi, jums patiks. Tai perlenkta pica.
Su Pinello pomidorų padažu, plaktais taukais
bei karamelizuotu vynuogių ir svogūnų padažu su garstyčiomis.
Keista, bet skanu.
Ką gi… Na, paklausykit… Ne, aš tik…
Paliksiu. Pasivaišinkit patys.
Puiku.
Taip.
Taip. Reikia Lijanos ir Džeriko plaukų. Paprasta.
Taip, bet turi būti su folikulais.
Ir reikėtų daugiau, jei mėginys netiktų.
Ne taip paprasta.
Na, tuomet tau patiks, ką išgirsi. Atnešk per pusvalandį.
Jis turi galimybę padaryti tyrimą šįvakar.
- Rezultatus sužinotume rytoj. - Gerai, lekiu,
tuojau atnešiu. Pala, kur tu?
Ligoninėje, lankau giminaitį.
Ir atsinešk grynųjų.
Tokie dalykai nėra pigūs, Džiulijanai.
Suprantu. Niekas nėra pigu.
Džudžu?
Tėti?
Padėk.
Padėk mums, prašau.
Atleisk, vaikeli.
Truputį skaudės.
Ei. Viskas gerai.
Ateik pas mane. Viskas gerai.
Šūdas.
- Ką darai? - Šūdas!
Lijana.
Aš… tik…
Kai prieš kelias savaites mes…
Dulkinomės.
Taip. Teisingai.
Aš…
Pamečiau savo laikrodį.
Panašu, jog radai.
Bet kai atėjau čia,
supratau, kad pasiilgau tavęs.
Ilgiuosi tavo artumo. Prisilietimų.
Meluoji.
Nuolat apie tave galvoju.
Skauda.
Atleisk. Nesusivaldžiau.
Šūdas!
Ne, Džiulijanai.
Nežinau, ką čia išdarinėji, bet noriu, kad išeitum.
Dabar pat.
- Labas! - Žinai, ką veikiau?
Kūdikio plaukų turiu, bet Lijanos - ne.
Atrodo, jai plaukai neiškrenta.
Patikrinai jos plaukų šepetį? Pagalvę?
Puiki mintis. Žinoma, kad patikrinau.
Tai gal tuomet paimk Dorotės plauką?
Kad įrodytum, jog ji nėra jo motina.
Maniau, kad turėjome įrodyti, jog jis - Lijanos vaikas,
ir tuomet įtikinti ją legaliai atiduoti?
Aš apie tai mąsčiau,
ir, manau, niekas nepasikeis.
Kol Dorotė nepripažins tiesos.
Tik tuomet, kai ji tą padarys, bus galima kažką pradėti daryti.
Labas.
Patikrink sofos pagalvėles.
Dorotės plaukai.
O, šūdas. Roskas jau čia.
Dorotės plaukai.
O, šūdas! Nieko nėra.
Bingo.
Radau jos šepetį.
- Paskambinsiu tau vėliau. - Gerai.
Buvo sunkiau nei galvoji.
Gerai.
Galvojau, gaminsi kažką paprasto.
Ką, tu ir vėl šeri tuos valkatas, Šonai?
Manai, tai gera mintis? Jie - kaip benamės katės.
- Lipte prilips. - Jie - alkani vaikai, Dorote.
Atleisk. Žinau, kad tau tai svarbu.
Aš viskuo nepatenkinta. Mane siunčia į augintinių paradą Istvike.
Leopardo kailio imitacija.
- Labas. - Labas, žmogau. Galiu užeit į šikinyką?
Žinoma. Ateik.
- Štai. - Ačiū.
Nėr už ką.
Šonai! O jei jie nori apsižiūrėti?
Vieno įsilaužimo tau neužteko?
Dorote. Jie - ne nusikaltėliai. Vaiką tiesiog prispaudė reikalas.
Pirmiausia turime galvoti apie savo vaiką, Šonai.
Tai netrukdo vienas kitam.
Klausyk, suprantu, kaip jautiesi dėl tų vaikų…
- Klausau. - Sveikas, Karlosai. Atšauk paradą.
- Kas čia dabar? - Aš turiu istoriją!
- Ką? Kur? - Tegul komanda važiuoja pas mane.
- Ir Leo? - Taip, ir Leo. Žinoma.
Sveiki. Aš - Dorotė Terner iš „Aštuntojo žinių kanalo“.
Ir noriu pakalbėti su tavimi, į kokią padėtį esi patekęs.
Noriu aptarti tą siaubingą situaciją.
Nenoriu, kad bijotum.
Tenoriu, kad kiti žmonės žinotų, kaip tau sunku.
Nenuostabu, kad šie vaikai nepasitiki suaugusiaisiais.
Mes sukūrėme ydingą sistemą, dėl kurios jie atsidūrė gatvėje.
Labas. Koks tavo vardas?
Pakalbinkime štai aną jaunuolį.
Atsiprašau. Sveikas.
Ar galėtume užduoti keletą klausimų?
Gal pasakytum, kiek laiko gyveni gatvėje?
Nuo tada, kai tapau per senas vaikų namams.
Koks siaubas.
Papasakok, su kokiomis kliūtimis susidūrei.
Taip, su daugybe kliūčių. Niekas man realiai nepadėjo.
Bent jau iš pradžių.
Net su mano širdies problemomis…
Po galais! Nėra vaizdo!
Ar galėtume…
Ką gi.
Reikia kitos istorijos.
Ne.
Šonai?
- Atnešiau maisto. - Sveikas!
Sveikas, kas gero? Atnešiau tau sumuštinį.
Paprastas. Su vištiena ir sūriu.
Ne toks paprastas,
nes sūrį pagamino menonitai.
Pirmarūšis raugas…
Filmuokit. Tai - nuostabu!
Sumuštinį?
Gal paklausk jo, ką jis daro
ir kodėl tą daro.
Tebūnie tai šeimos reportažas.
Eikite. Visi.
Taip, matot. Štai tavo sumuštinis.
Nori sumuštinio?
Valgykit. Kirskit į sveikatą.
VIETOS GYVENTOJAS MAITINA BENAMIUS JAUNUOLIUS
Tų vaikų padėtis - baisi.
Kodėl vis kartoju tą žodį?
Tačiau kaimynystėje gyvenantis angelas ištiesė pagalbos ranką
ir pamaitino šiuos benamius jaunuolius sveiku ir skaniu maistu.
Gerai, imkite. Sumuštinį?
Ką gi. Vištiena su sūriu.
- Ačiū, kad padėjai. Jiems labai patiko. - Nėra už ką.
Esu gyvenęs gatvėje.
Žinau, ką reiškia gurgiantis pilvas. Tenoriu padėti.
Tik pažiūrėk. Ten - tavo tėtis!
Jis taps tikra žvaigžde.
Kažin.
Taip ir bus. Pamatysi.
Nagi. Duok jį man, Lijana.
Norėčiau, kad daugiau žmonių padėtų, nes aš teturiu dvi rankas.
Šonai, tu šaunuolis. Gražiai atrodei ekrane.
Ačiū, Lijana.
Galėjai ir tu išeiti.
Nenorėjau sugadinti tavo šlovės valandos.
Ar manai, kad šiuo reportažu motyvuosime kitus?
Tikiuosi.
Plyšta širdis matant žmones, o ypač savo bendruomenėje.
Štai. Mano baigiamasis žodis. Likau juo visai patenkinta.
Skanu, sveika, gyvūnai auginti lauke…
Jums patiks. Tikras didvyris.
- O dabar - Kortnė ir jos orų prognozė. - Turbūt neliko laiko.
…Filadelfijoje ir toliau…
Nuostabu, mielasis. Labai tavimi didžiuojuosi.
- Taip, labai didžiuojuosi. - Labas.
O, ne.
Ne, ne, mano akivaizdoje tu nepaslysi.
Be to, man jo reikia.
Džudžu, kas nutiko?
Ir nemėgink meluoti. Aš suprasiu.
Nenoriu ir tavęs prarasti, Dote.
Aš niekur neišvažiuoju.
Prisiminei mamą?
Aš noriu, kad išaugintum… kūdikį.
Žinoma, kad aš išauginsiu Džeriką.
Kodėl nerimauji?
Kas čia?
Aš patikrinau Džeriko DNR.
Ką?
- Kodėl? - Ir tavo.
Džiulijanai, kas čia vyksta?
Džerikas - ne tavo kūdikis.
Žinoma, kad mano.
Kas su tavimi darosi?
Dieve, tu vėl vartoji?
Džudžu, šįkart geriau tavimi pasirūpinsiu. Rasiu geresnę vietą.
- Mes visi tave palaikysime. - Tu nesupranti.
Aš mačiau Džeriką.
Mačiau jį…
Mačiau jį, kai numiriau.
Jis buvo ten, su manimi.
Jis mirė, Dote.
Patikrinau jo ir tavo plaukus.
Džerikas - ne tavo kūdikis.
Tai - įrodymas.
Gerai, tikiu tavimi.
Tikiu, kad kažką matei.
Siaubinga buvo naktis.
- Dote. - Tu dar neatsigavai.
Tau reikia daugiau laiko.
Dabar suprantu.
Dote.
Atidarysiu duris.
Sveika.
- Labas, galiu pasiimti maišelį? - Žinoma, žinoma.
Taip. Užeik.
Lijana! Gal žinai, kur Brukės maišelis su sauskelnėmis?
Tikiuosi, viskas čia.
Buvo daug sumaišties.
Tau neįgėlė, tiesa?
Viskas gerai. Nieko tokio.
Ten mano plaukų šepetys.
Turbūt iškrito.
Gerai, puiku. Viską pasiėmiau.
- Ačiū dar kartą. - Taip, taip.
Dar ko reikės, Dorote?
Ne, ačiū, Lijana, tik noriu pasikalbėti su savo broliu.
Tas šepetys buvo jos.
Suprantu.
Paėmei jos plauką, ne mano.
Todėl ir gavai tokį atsakymą.
Džiulijanai.
Niekad taip nesielk.
Kalbame apie pasitikėjimą.
Taip, nesielgsiu.
Pažadu.
Išvertė Akvilė Katilienė