Tērnera kungs?
Saprotu, ka meklējat Džeriko.
Kas jūs esat?
Tante Džozefīna.
Vai varat paņemt šo un noglabāt drošā vietā?
Tā ir dāvana Liannai. Betamax atskaņotājs.
Kas ir ar Meju un tēvoci Džordžu?
Viņi te vairs nav iesaistīti.
Vai drīkstu ienākt?
Nu...
Varat man uzticēties.
Dorotija Tērnere.
Cīnītāja.
Kas jūs esat?
Tante Džozefīna.
Tante Džozefīna?
Tante Džozefīna.
Kur ir Džeriko?
Vai varam sēdēt kopā?
Es gribu būt jums blakus.
Vai esat viņam ko nodarījuši?
Nē.
Viss noteikti ir tik mulsinoši.
Nāciet!
Nevienam cilvēkam nav jānes tik smaga nasta.
Ko jūs darāt?
Dorotij!
Jums nebija jābūt te iesaistītai.
Es zinu, ko esat darījusi sava dēla dēļ.
Tas, ko esat pārvarējusi, lai viņu atgūtu, ir apbrīnojami.
Bet ir laiks tam pielikt punktu, vai ne?
Esat pelnījusi iespēju iegūt mieru.
Nesaprotu, kāpēc jūs man to sakāt.
Jūs tā nedomājat.
Ja domātu, jūs būtu viņu man atvedusi.
Man vajag iespēju satikt Liannu.
Viņai ārkārtīgi vajadzīga mana palīdzība.
Nē.
Nē, es jūs tur augšā nelaidīšu, kamēr neturēšu rokās savu dēlu.
Diemžēl tam ir jānotiek šādā secībā.
Mums ir savas paražas.
-Dorotij, varbūt mums jāapsver... -Nē.
Es jums neļaušu viņu satikt.
Es to nedarīšu. Jūs saprotat?
Es vairs negribu spēlēt jūsu spēlītes.
Jūs esat cīnījusies tik ilgi, vai ne?
Jūs varat to atlaist.
Tagad viss būs kārtībā.
Dorotij, šķiet, viņa ir te, lai mums palīdzētu.
Jums ir 15 minūtes ar viņu un ne vairāk.
Un tad jūs man izstāstīsiet visu, ko gribu zināt.
Ja ne, es jūs izdzīšu un jūs Liannu nekad vairs neredzēsiet.
Es jums apzvēru.
Džeriko pret Liannu.
Punkts.
Kāds grib tevi satikt.
Pasakiet, kurš!
Viņa teica, ka esot tava tante.
Pasakiet viņas vārdu!
Stādījās priekšā kā tante Džozefīna. Viņas kāpj augšā.
Lūdzu, neatstājiet mūs divatā!
Te arī viņa. Mūsu mazā Lianna.
Kāpēc jums ir tas plīvurs?
Es gribētu zināt, ko tu vēlies, Lianna.
Es vēlos palikt te, pie Tērneriem.
Tādas iespējas diemžēl nav.
-Kāpēc nav? -Tu te nepiederi.
Piederu gan.
Ko tu domā?
Ka vari te būt laimīga?
Ka šī ģimene tevi mīl?
Nemīl.
Mēs ar Liannu šovakar dodamies prom.
Es jums devu solījumu, ko gribu turēt.
Kas tas ir?
ŠIS SIVĒNTIŅŠ...
Tā ir patiesība, mīļā.
Sveiks, Džūljen! Kaut kas ir atgadījies. Atzvani man!
Dorotij?
Ko tu dari? Tev viss labi?
Atver durvis!
Dorotij!
Velns!
IEVADIET PAROLI
Kas, pie velna?
Dorotij!
Vai tas ir uzstādīts?
Jā.
Kas tas ir?
Tavs pēdējais brīdinājums. Tāpēc skaties uzmanīgi!
Esiet sveicināti, labie ļaudis no Mazāko svēto draudzes!
Mani sauc par tēvoci Frederiku,
un es jums pastāstīšu, kā veikt savienošanas rituālu.
Mēs jums parādīsim, kā zudušu draudzes locekli atgriezt atpakaļ pie gaismas.
Tam vajadzīga prakse, plānošana un precizitāte.
Trīs P.
Lai mēs to varētu labi parādīt, jaunā māsīca Mēriana...
man palīdzēs.
Šim rituālam ir četri posmi.
Pirmais posms ir piesaukšana.
PIESAUKŠANA
Lūk, kā piesaukšanu veic mūsu brālēni un māsīcas no Lenkasteras.
Izvēlamies mūziku, kas mums atgādina
kādu laiku uz zemes, kas mums bija svarīgs.
Laiku, kad iemīlējāmies, laiku, kad notika kas labs...
Tad sāpinām miesu, lai nošķirtu sevi no šīm nepareizajām sajūtām.
Izmantojiet, kādu mūziku vēlaties!
Jebko, kas liek jums izjust saikni ar jūsu laiku te, uz zemes.
Nākamais posms ir iesvētīšana.
IESVĒTĪŠANA DVĒSELES NOŠĶIRŠANA NO MIESAS
Vispirms viņus padarām aklus.
To var darīt ar nazi, rokām vai eļļu.
Nākamajā iesvētīšanas posmā ir jāatgriež locekļu miesa.
Un, kad katrs loceklis ar nokaitētu asmeni ir atgriezts,
dvēsele ir brīva, lai miesu pamestu un atkal savienotos ar Dievu.
Dorotij!
Atliek tikai viens posms.
Atbrīvošanās.
ATBRĪVOŠANĀS
Ķermenis ir jāsadedzina paštaisītā sārtā.
Iekuram var izmantot parastus zarus un žagarus.
Ir svarīgi paveikt šos posmus ātri un pareizā secībā,
citādi nāve var nepaņemt.
Tas var būt grūti gan fiziski, gan emocionāli,
bet jums sev jāatgādina, kāpēc tas ir vajadzīgs.
Jo, ja kāds no mūsējiem noklīst...
atpakaļceļa vairs nav.
Tagad rīkojoties, jūs izglābjat nevainīgus vīriešus un sievietes.
Un, lai gan viņi varbūt ir bijuši jūsu ģimenes locekļi,
nekad neaizmirstiet, kas ir jūsu patiesais ienaidnieks.
Lai jums veicas,
un lai Dievs jūs svētī ar savu spēku!
Tu nolēmi nevis veikt savu uzdevumu, bet atbraukt pie šīs ģimenes.
Es gribētu zināt, kāpēc.
Dorotijai vajadzēja manu palīdzību.
Un vai esi viņai palīdzējusi?
Jā.
Bet, Lianna! Mēs te esam tikai viena nolūka dēļ.
Lai kalpotu Viņam.
Nāc! Raudzīsim, vai tevi var izglābt.
Dorotij!
Nē.
Ak mans dievs! Nē!
Nē!
Nē.
Debesu Tēvs, esmu grēkojusi pret Tevi.
Es lūdzu, lai Tu man piedod.
Ienāc manā dzīvē un attīri mani no manis pašas ticības!
Es atsakos no saviem laicīgajiem īpašumiem
un atveru savu sirdi Tev, Kungs.
Es lūdzu, lai valdi pār manu miesu pēc sava svētā prāta.
Es atsakos no saviem laicīgajiem īpašumiem un atveru savu sirdi Tev, Kungs.
Es lūdzu, lai valdi pār manu miesu pēc sava svētā prāta.
Es aizmirsīšu Dorotiju Tērneri.
Kaut kas ne tā, Lianna?
Kāpēc man tas jāsaka?
Mums jābūt gataviem atsacīties no visa.
Mēs nedrīkstam pieķerties.
Turpini, Lianna!
Es aizmirsīšu Dorotiju Tērneri.
Ir grēks alkt pēc kāda. Pat pēc mātes.
Tu nogāji no ceļa, Lianna.
Tev par to jāmaksā.
Debesu... Debesu Tēvs...
Kas, pie velna?
Dorotij, atver taču tās durvis!
Es neiešu ārā no šīs istabas.
Kāpēc ne?
Viņu ir nogalinājuši, Šon.
Man nāk virsū... šausmīgas izjūtas.
Esmu pieņēmusi lēmumu.
Tu to nezini.
Tici man! Tu negribi to darīt.
Es gribu savu mazuli.
Tad tev jāatver durvis.
Jo tad mēs varēsim kaut ko izdomāt.
Bet, lai to izdarītu, mums jābūt kopā.
Es zinu, ka tu nespēj saprast, kā jūtas māte, Šon.
Mēs esam viena dvēsele.
Man jābūt kopā ar viņu.
Bet kā ar mani? Man tevi vajag.
Ko lai daru es? Kā lai elpoju bez tevis?
Lūdzu, piedod!
Es tiešām negribu tevi sāpināt.
-Es ceru, ka tu man to piedosi. -Es nekad tev to nepiedošu. Nekad.
Es zvēru.
Par vēlu. Lēmums jau ir pieņemts.
Un ko man viņam sacīt, ja viņš vēl ir dzīvs?
Man viņam būs jāsaka, ka atstāji viņu bez mātes tāpēc, ka...
Aizveries taču!
Es nevaru to izdarīt, ja tu tur kliedz.
Tu savam dēlam to nenodarītu. Es zinu, ka ne.
Debesu Tēvs,
es savienošu šī bērna dvēseli ar viņas dievišķo valdnieku.
Izglāb viņu no viņas pašas ļaunuma un atgriez viņas garu pie gaismas!
Tu sadegsi tāpat kā pārējie.
Jēziņ!
Vai tev viss kārtībā?
Lianna!
Vai viņa tevi savainoja?
Nē, ir labi. Ir labi.
Jāuzliek kas spiedošs. Tā.
Šon, viņas ir te lejā!
Vai vari pakustēties?
Nomierinies! Elpo dziļi!
Šon!
Aiziešu viņam pakaļ... lai palīdz.
Uz vienu mirklīti. Sauc mani, ja tev vajag!
Tūlīt atgriezīšos.
Dorotij!
Viņa gribēja, lai jūs domājat, ka viņš ir miris.
Ko?
Viņš nav miris.
Es atvedīšu viņu atpakaļ pie jums.
Lianna!
Paldies.
Tūlīt atgriezīšos.
Šon!
Redzat?
Viņa mani aizstāvēja.
Kā savu meitu.
Ārišķība ir grēks, tante Džozefīna.
Šon! Viņas ir iekšā. Atradu viņas pagrabā.
Mēs viņu atgūsim, Šon. Viņa tam piekrita.
Viņa aizgājusi viņam pakaļ.
Tu man netici.
Nekas. Tu nedzirdēji, ko viņa teica.
Gan redzēsi.
Lianna?
Nu jau kuru katru brīdi.
Dorotij, es nedomāju, ka viņa viņu atvedīs.
Lūdzu, tici man!
Es neesmu tāda vārgule, par kādu mani uzskati.
Kad tu biji bērnistabā...
un teici, ka tev ir slikta sajūta, it kā tu varbūt kaut ko zinātu...
Es kļūdījos.
Vai atceries pagājušo augustu, kad aizbraucu uz Kaliforniju
un tu nedēļu paliki viena?
Šon, kāpēc tu man tagad stāsti par braucienu uz Kaliforniju?
Tāpēc, ka tad kaut kas notika.
Bet, pirms tev to izstāstu, es gribu, lai tu zinātu, ka šis ir pa īstam
un es esmu te...
Šon, apklusti!
Nē, man tev tas jāizstāsta.
Nē, Šon, apklusti!
Airē, airē laiviņu
Lejup pa upīti
Tas būs kāda cita signāls.
Dzīve ir kā sapnis
Mazais zirneklītis Augšup rāpoja
Sāka līt lietus To aizskaloja
Uzspīdēja saule
Lietus nožuva
Lianna?
Mazais zirneklītis Atkal rāpoja
Tev viss kārtībā?
Londonas tilts brūk, brūk, brūk
Ko tu turi rokās?
Londonas tilts brūk
Manu skaisto lēdij
Manu dēliņ!
Džeriko!
Nu mēs būsim ģimene.
Es nezinu, kāpēc daru sliktu.
Dažreiz pati no tā sabīstos.
Es jūtu, ka tumsa manī kļūst lielāka.
Bet man apnicis, ka visi man saka - ar mani kaut kas neesot kārtībā.
Varbūt viss ir kārtībā.
Varbūt tāda es esmu.
Bet es zinu, kā tas notiek.
Es zinu, ka man nāks pakaļ.
Bet neuztraucieties!
Es būšu tam gatava.
Es zinu, ka, nogalinot tevi, es aizsāku karu.
Tulkojusi Inguna Puķīte