God morgon, George.
Var är George?
Han drog.
Va? När då?
Igår kväll.
Han skulle nog hämta Jericho.
Han kommer tillbaka till lunch.
Sa du att din far tar med sig nån?
Vadå?
Till lunchen. Sa du att din far har en dejt med sig?
Ja, Kourtney. Med K.
Vi måste inte göra det här.
Jo, det måste vi.
Jericho behöver sin familj idag.
Hans första jul.
Då blir det jag, du, Julian, Frank, Kourtney med K, och Leanne?
Ja visst, Leanne, ja. Vi får duka åt George också.
Okej, sju personer.
Då lagar jag till hans bror också.
Bra.
De ska få se en perfekt Turner-jul.
De kan väl inte bara ta tillbaka honom?
Sean ser det tydligen annorlunda.
Med tanke på Dorothys rätt sköra mentala tillstånd
är det nog inte tillrådligt att fråga för mycket.
Det har kostat övermänskliga krafter att hindra henne från att gå till polisen.
Det är därför det finns kontrakt.
Vad har jag lärt dig?
Muntliga överenskommelser är bara värda pappret de står på.
Jag fattar inte. Har de nån bebis eller inte?
Inte för att det är din sak, men de har haft det, en gång.
Men, vems bebis väntar de på ikväll, då?
Men jösses, häng med här!
De hade en bebis, sen fick de en låtsasbebis
som ersattes av en riktig bebis, och nu är det en låtsasbebis igen.
Den här gången vet Dorothy om det
och tror att nån Wisconsin-tomte kommer med en riktig bebis när som helst.
Hänger du med, Kourtney?
Nej.
Bli inte arg bara, Kourtney.
Vi hänger lite löst här.
Glad jävla jul till var och en.
Okej, snyggt och prydligt.
Låt spektaklet börja.
Försiktigt nu, Julian.
Hej! Stig in från kylan. Har det börjat snöa?
-Hejsan. -Du är alldeles för tunn, raring.
Det här är Kourtney. Kourtney, Dorothy.
Dorothy Turner, 8 News.
Jag är ett jättefan!
Vad du är gullig.
Era gäster har anlänt.
Det bästa med att vara kock är...
...att ingen bryr sig om man gömmer sig.
Hon tror att han kommer tillbaka idag, Sean.
Din farbror antydde ju att det fanns en chans.
Min farbror har dragit.
Och kommer inte tillbaka.
Det vet du inte.
Titta på min hand, han helade den.
Han vill hjälpa oss.
Min farbror är inte som jag.
-Han bryter inte mot några regler. -Varför inte då?
Vilka är reglerna? Förklara för mig, för jag vill veta.
Snälla du.
Leanne, jag... Tiden rinner ut för oss.
Vad gör Dorothy om han inte kommer idag?
Jaha, då tar vi pinot gris och sen malbec,
som följs av en söt riesling.
Malbec till gåsen?
Hon sa att hon följer honom om han har gått vidare.
Så dum är inte Dorothy.
Jag vet inte, jag kan inte läsa av henne längre.
Vi måste vara beredda om saker inte går som de ska idag.
"Inte som de ska"?
Du tror väl inte att gubben kommer tillbaka med er son idag?
Det finns bevis. Brevet. Och Roscoe.
Det han sa till Dorothy igår. Det är möjligt.
Jesus, Sean. Är jag den ende som är vid sunda vätskor här?
Ja, om ingen annan tänker...
Banketten är fullkomlig.
-Jag vill bara säga... -Inget.
-Okej. -Vi kom överens om att du håller tyst.
Men jag vill säga nånting.
Jag vill tacka Gud att vi får vara här allihop med varandra.
Få vara tillsammans.
I detta vackra hem med mer mat än vi kan få i oss.
Den här La Bonnette-potatisen flögs in för 300 dollar per halvkilo.
Vi har haft sån tur.
Och det vet vi om.
Kanske vi inte har lov att be om nåt mer, men nåt saknas ändå.
För bort alltsammans.
Vi förtjänar det inte, behöver det inte.
Ge oss bara det vi förlorat.
Amen.
Tack, älskling, det där var vackert.
Ja.
Ska vi äta?
300 dollar för potatis.
Förlåt, men vad var det?
-Julian. -Jag upprepar, vad var det?
Det var en bön, låt oss inte tappa proportionerna.
Jag tappar inga proportioner.
Jag visste inte att vi bjudit in en präst på middag.
Var inte så spänd.
Vad är det för fel på lite tro?
Tron kan göra under när det gäller smärta.
Jaså? Du har väl aldrig brytt dig om min smärta!
-Ursäkta, Dottie. -Det är okej.
Låt oss äta nu, bara.
Sean, gåsen är fantastisk. Den smälter i munnen.
Ja.
Sean är en mästare.
Tack, Kourtney.
Leanne, får jag ge dig lite gås?
Ja, tack. Jag vill gärna smaka.
Underbart.
Hörde ni? Det är kanske är de?
Var beredda bara.
-Det är din telefon. -Tack, jag vet det.
Okej, nu ska vi få in er där.
Leanne, Frank sa att du kommer från Wisconsin.
Ja. Julian, kan du skicka mig potatisen?
Kan ni ursäkta mig lite?
Låt oss vara tacksamma för det som vi strax ska undfå.
Är du okej?
Ja.
Och du?
Jag vet inte riktigt hur jag ska vara.
-Hur gör folk efter... -Det gör de inte.
Varför svarar du henne inte?
Inte ikväll.
Juju, du missar din tur.
Vi gjorde ett misstag.
Jag är väldigt ledsen.
Det är inte jag.
Jag känner mig annorlunda nu, Julian.
Starkare, det känns bra.
Det känns väl bra för dig också, eller hur?
Det är inte rätt. Jag har nåt fel i huvudet.
Låt mig bara ta bort din smärta.
Som igår kväll.
Vad gör du, Leanne?
Vad jag vill.
Juju?
Jag måste gå.
Tal om att spela spel. Jag smet ut.
-Lunchen var fin. -Tack.
Klockan är lite över tre.
Vad tänker du på?
Att jag kanske hade fel.
De får fram till solnedgången.
Ja.
Film.
Tre ord.
-Fisk? -Hajen, åter-komsten. Nästa.
Måste vi verkligen spela det här?
Om Dorothy ska tro att vi har kul, så, ja.
Okej, en bok.
Diskad för att hon inte ens kan förstå de enklaste regler. Nästa!
Julian! Var trevlig!
-Bok. Bravo, älskling. -Herregud.
Kanske de testar oss?
Kollar oss?
Halv fyra.
Tänk inte på det.
Vad ska jag annars tänka på?
Tänk på Jericho i dina armar, och vad du sen ska göra.
Först nosar jag på hans lilla huvud.
Andas in honom.
Sen sjunger jag för honom.
Jag har alltid velat vara en mamma som sjunger vaggvisor.
Vad ska du göra?
Vet inte.
I alla fall låta honom veta att jag älskar honom.
Klockan är 03:31.
Mat. Konsumtion.
Sjuk. Kräkas!
Du har alltid varit så tävlingsinriktad.
Utsvulten.
Hungrig?
Hungrig, nånting, nånting, hungrig.
Och jag belönade dig antagligen för det.
Men, på den tiden
minns jag att man skulle uppfostra en man så.
Det första ordet. En. Andra ordet.
Mycket.
Ballong.
Jösses, sluta mima det och fortsätt!
Det sista ordet?
Är allt okej där nere, älskling?
Rullar, i konvulsioner.
Döende! Död!
Hur många jävla stavelser?
"En mycket hungrig larv."
Just det.
Bravo, käraste.
Båda två.
Skulle just säga det.
Jaså, minsann?
Bra jobbat, Dottie.
Ursäkta, jag måste kissa.
-Nåt nytt? -Besvärligt väglag.
De sitter väl fast i trafiken.
Jag kollar om det har hänt nåt.
Fortsätt spela ändå. Det är så fint att se människor glada.
Sean, det känns lite spänt. Vi kanske ska gå.
Nej, nej, stanna, snälla. Hon mår bra av ert stöd.
Stäng mig inte ute, Julian.
Jag vet hur du känner nu, och jag vet att du vägrar inse det.
Var är Dorothy och Leanne? Vill inte de spela också?
Nej.
Hör på mig, jag vill hjälpa dig.
Låt mig prata med dig.
Julian.
Vi börjar utan dig.
Den här rundan missar du.
Är du där?
Låt mig få prata med dig.
Du måste inte gå igenom det här ensam.
Jag vet inte varför du så envist tror det.
Ring mig.
Vad var det?
Julian?
En snöstorm har lamslagit trafiken
i hela Philadelphia.
SNÖKAOS
Semesterresenärer bör räkna med förseningar.
Vad var det?
Kourtney?
Vad är det som händer?
Vadå?
Vad har hänt?
-Han andas inte! Gör nåt! -Vad då?
Hjärtmassage, vad som helst!
Vad har hänt?
Dorothy, titta inte.
Ring ambulansen!
Ring 112!
Vad är det för adress?
-9780 Spruce Street. -9780 Spruce Street.
Jo, alltså, skicka en ambulans. Det är en som inte andas.
Det har gått två minuter.
Lägg dig, Dorothy. Vi fixar det här.
9780 Spruce Street, ja.
Varför andas han inte?
Kom igen, Julian!
Sjukvårdarna är på väg.
Juju!
Julian.
Tack gode Gud!
Du var ju död! Du andades inte.
Säg nåt, hur mår du, pojk?
Jag såg honom där.
Han verkade okej.
Vad då? Vad säger du? Vem har du sett?
Sjukvårdarna kommer.
Vi måste få honom kollad. Han kan ha fått hjärnskador.
-Fan ta dig, farsan. -Sätt dig upp.
Har du tagit nåt?
Bara nån ibuprofen.
Och det här.
Vi kör hans bil och träffas där.
Säg god natt åt Dorothy åt oss.
Och tack för lunchen.
Dorothy?
Det var så konstigt att se honom så där.
Jag såg vad du har gjort i källaren.
Säg inget till Sean.
Vad är den till för?
Extra nödfall.
Om Jericho ändå inte kommer tillbaka.
Vill du dö för att vara med honom?
Så klart, Leanne.
Jag är ju hans mor.
Dorothy?
Dorothy!
Mr Turner.
Jag har förstått att ni söker Jericho.
Undertexter: Eva Söderqvist